1. tétel: Milyen fontosabb tényezők idézték elő a nemzetközi magánjog felfogásában az elmúlt évtizedekben bekövetkezett változást?

Fontosabb tényezők:
a) nközi áruforgalom tömegméretűvé válása
b) újfajta kapcsolati rendszerek kialakulása: termelési kooperáció, lízing, franchise
c) anyagi jogi szabályok súlyának megnövekedése, pl. a volt KGST országaiban az anyagi jog megkettőződésével kellett számolni, mert abból indultak ki, hogy a szerződő felek nincsenek egyensúlyban, ezért volt szükség a Ptk. mellé a Kptk.-ra (1978. 8. tvr.)
d) közjogi elemek súlyának növekedése, pl. a GATT-ban cél a kereskedelem teljes liberalizációja
e) nközi jogi keretek átalakulása, pl. szabadkereskedelmi övezetek

2. tétel: Milyen felfogásbeli különbség jellemzi a francia és a német típusú kereskedelmi jogot?

A germán és a romanista jogrendszerek szembeállíthatóak, mert külön alapokon képzelték el a kodifikációt. 
A franciák a szerződés tartalmából, magából az ügyletből indultak ki, ezért az a szabály, hogy ha a tevékenység kereskedelmi jellegű, arra vonatkoznak a kereskedelmi szabályok.
A németek ezzel szemben a kereskedőkből indultak ki. 
A tendencia az, hogy a pj-ba beleolvad, tehát az egységesítés kezd előtérbe kerülni. (pl. Olaszo-ban 1942-től a Codice Civilében) 

3. tétel
Az ICC (Nemzetközi Kereskedelmi Kamara) által kidolgozott és közzétett legfontosabb szokványok: 
1.	INCOTERMS, nközi kereskedelmi feltételek, a nközi kereskedelmi ügyletekre csak!
2.	okmányos meghitelezésre vonatkozó egységes szabályok és szokványok (UCP)
3.	beszedésre vonatkozó egységes szabályok

Hová sorolná az UNIDROIT Alapelveket? Beszéljen az Alapelvekről!
A nemzetközi kereskedelmi szerződések alapelvei, ez jogszabályok sűrítménye; különböző ország jogtudósai próbálták meg a különböző országokban hatályos törvények legjobbjait összegyűjteni. 
Szerkezete: hasonlít a Restatementekhez: 
a)	rendelkező rész
b)	magyarázat
c)	példa (minden egyes szabályhoz külön)

A Preambulum tartalmazza a célt: nközi kereskedelmi szerződésekre vonatkozó => mi nközi?, csak azt tudták meghat, mi belföldi: ha a releváns tények uazon országhoz kötődnek
Mi kereskedelmi? NEM az a fogyasztói ügylet, de kiterjesztették a koncessziós és a gazdasági szerződésekre is

Mikor alkalmazható?
a)	felek kikötik, de itt fontos, van-e mellé választottbírósági kikötés; ha van, nincs probléma; 
ha nincs: a fórum nem alkalmazhatná, m másik állam jogát kell alkalmaznia, és az alapelveket nem állam hozta létre; így arra van mód max, hogy a lex contractus megállapítása után az irányadó jog kógens szabályitól nem lehet eltérni, egyebekben érvényesülhetnek az alapelvek
b)	felek a lex mercatoriát / általános elveket kötik ki (flexibilis fogalom, az alaplevek kitölthetik ezeket is)
c)	külföldi jog tartalma nem megállapítható
d)	nemzetközi szerződések joghézagainak kitöltésére (de csak a szerződések céljának megfelelően)
e)	nemzeti törvények mintájaként

A fizetési forgalom szokványainak sajátossága: az ICC 500. (Régles, UCP) akkor került volna alkalmazásra, ha a felek kikötik, de mivel a fejlett országok központi bankjai azt mondták, hogy ehhez a szokványhoz „csatlakoznak” és kötelező erejűnek ismerik el, ezért ez a szokványoktól eltérően mindig alkalmazásra kerül.

4. tétel: EGB és ICC mintaszerződései

EGB: nagyberendezések exportjára, szerelésére, szerelésének ellenőrzésére. (Tk. 137-138.)

ICC: 	Kereskedelmi képviseleti szerződésre (No. 496)
Viszonteladásra szánt feldolgozott áruk nemzetközi adásvételi szerződéseinek elkészítéséhez (Útmutatók és) Mintaszerződések

6. tétel

1978. évi 8. tvr.: a Ptk. külgazdasági kapcsolatokra való alkalmazásáról
Alapprobléma: a Ptk. abból indult ki, hogy a gazdasági kapcsolatokban nem azonos súlyú felek állnak egymással szemben. Így ha egy magyar eladó osztrák vevővel kötött szerződést és vmi probléma volt, a magyar jogot kellett alkalmazni, de ez hátrányos volt a magyarok számára. 
1978-tól: ha nközi szerződés, a felek megállapodása, vagy az irányadó nközi szabály a magyar jogot rendeli alkalmazni, akkor a Ptk.-t a Kptk. Módosításaival kell alkalmazni.
2. rész: kiegészítő / módosító szabályok, először a Ptk. általános rendelkezéseihez; pl. a külgazdasági kapcsolatok körében az állam elismeri a külföldön létrejött jogi személyeket 
Ptk. 198.§ (2): jogszabály kötelezővé teheti szerződés megkötését => Kptk.: nem 
Ptk.: aszillagmatikus szerződések (ha a szolg-ellenszolg nem azonos mértékű) megtámadhatóak; Kptk.: nem!
Mások az előszerződés szabályai
A kamat évi 5%-nál magasabb is lehet; kamatos kamat is akár
Ptk.: elévülés megszakítására alkalmas lehet a kötelezett írásbeli felszólítása; Kptk.: nem
Felelősségi szabályok: Kptk.: felek korlátozhatják és akár ki is zárhatják a szándékosan, súlyos gondatlansággal / súlyos bűncselekménnyel okozott; életet, testi épséget okozó szerződésszegésért való felelősséget
Kptk. Lehetővé teszi a kártérítés mértékének csökkentését is
Kptk. 18.§: a károkozó azt a kárt köteles megtéríteni, amely a károkozó magatartásának közvetlen következménye, és amellyel a szerződés megkötésének időpontjában a szerződéskötés lehetséges következményeként előre számolhatott
Tartalmazza ezen kívül az egyes szerződésekre vonatkozó szabályokat, DE a kereskedelmi képviselet már nem a Kptk.-ban van, hanem külön törvény van róla. (szabályozza pl. a vevőszolgálati szerződést.)

                                         7. tétel: Egyedi intézkedés (Tk. 37. o., 46 lábjegyzet)

9.tétel: A magyar vámjog három forrása

1.) WTO 
2.) Közösségi jog
3.) 2003. CXXVI. (126.) tv.

Az EU-n kívül más vámunió: EU és Törökország; Svájc-Liechtenstein; korábban a Benelux-államok

10. tétel

A legfontosabb roundok 1986-ig
Eddig összesen nyolc volt, a legfontosabbak: 
a)	1964-67. Kennedy round (hatodik): megjelenik a multilaterális jelleg, folyamatos, lineáris vámcsökkentés
b)	1973-79. Tokiói round (hetedik):vámjellegű akadályok megszüntetése, pl. túlzott mértékű higiéniai előírások
c)	1986-93. Uruguay-i round

A nközi kereskedelem jellemzése 1947-ben
A 2. vh-ban a győztes és a vesztes hatalmak is óriási pusztítást szenvedtek el; minden résztvevőnek újjáépítéssel (infrastruktúra, gyárak, házak… stb.) kellett kezdenie. Ez alól a vezető hatalmak közül csak az USA volt kivétel (nem voltak hadműveletek az ország szűk értelemben vett területén). Lassan újraindult a világkereskedelem is, de ennek jelentős hányadát (egyharmadát) az USA forgalma tette ki. Ezért volt amerikai gondolat, hogy hozzanak létre egy, a nközi kereskedelemmel foglalkozó szervezetet. A GATT létre is jött, de az ITO-t nem sikerült létrehozni (ehelyett lett 1994-ben a WTO). 
A GATT létrehozása után az amerikai politika jellemzője a befelé fordulás lett. 

Napjaink legfontosabb exportőr és importőr országai:
A két kör egybeesik; EU, USA, Japán. Kína és az ázsiai „kistigrisek”

Kína felvételének sajátossága 
Kínát csak 2002-ben vették fel, mert korábban nem akarta elismerni Tajvant. Az elismerés után viszont az volt a probléma, hogy ha felveszik Kínát, Tajvant is fel kell venni. Végül 2002-ben Kína és Tajvan is felvételével 144 tagú lett a WTO, ma pedig 146. (Kínával kapcsolatban probléma még a jogrend sajátossága /szocialista berendezkedés/; és az is, hogy a WTO szerződéseinek betartása sem „problémamentes”.)

12. tétel

Effektív reciprocitás. Fő kérdés ezzel kapcsolatban az, hogy szabhat-e vmely állam feltételeket ahhoz, hogy MFN-t nyújtson. A válasz: igen. Ilyen gyakorlatot folytat az USA nagyon gyakran.

Kivételek az MFN alól.
a)	preferenciális elbánás, pl. a volt gyarmattartók a volt gyarmataikkal szerették volna a szoros kapcsolatot fenntartani, de ha maradnak az MFN-ben, akkor másnak is kedvezményeket kell adni
b)	GSP: general system of preferences: a legfejlettebb államok nyújtják a náluk fejletlenebbeknek, méghozzá egyoldalúan (USA szerint meg kell vonni attól a támogatást, aki nálánál fejlettebbet támogat, de ez extraterritoriális jogalkotás lenne)
c)	szabadkereskedelmi megállapodás / övezet

Kérdés: ezek alapján érvényesül-e valahol az MFN? 
Az áruforgalom területén a kivételek vannak túlsúlyban; 
Megmaradt: szolgáltatások, pl. tengeri kikötők használati díja (Mo-on a csepeli Szabadkikötő minősül tengeri kikötőnek!!!)

13. tétel: a fejlődő országok követelései a 60-as évektől

Ekkor szabadultak fel, függetlenek lettek; de az úgymond hátrányos helyzetük miatt külön(leges) elbánásban szerettek volna részesülni; emellett még a korábbi gyarmattartók is szerették volna a szorosabb kapcsolatot megőrizni (ld. preferenciális elbánás, ami nem azonos a GSP-vel!!!). /A GSP-t a legfejlettebb országok nyújtják a náluk fejletlenebbeknek, méghozzá egyoldalúan; a pref. elbánás pedig éppen a volt gyarmattartók miatt alakult ki, így tudtak a volt gyarmataiknak nagyobb MFN-t nyújtani, mint a többi államnak./

16. tétel: Joint Venture; a társasági jogi formák többlet-elemei

Joint Venture: a szociális érában kialakult jogtípus; inkább kötelmi jogi társulásként fogható fel, uis meghatározott időre és meghatározott célra (tevékenységi köre) alakulhatott csupán. 
A többletelemeket pedig a kötelmi jogi szerződések és a társasági szerződések összehasonlításával kaphatjuk meg (pl. bejegyzés kötelező, írásbeliség… stb.).

18. tétel A hajóraklevél kötelező tartalma a HE és a BE szerint

Brüsszeli Egyezmény: 
Részletesen előírja, milyen adatoknak kell szerepelni
Hamburgi Egyezmény: 
15 pontban sorolja fel, mit kell tartalmaznia
feladó neve, árutulajdonos neve, berakás/kirakás helye, milyen állapotban…stb.
(Sarolta szerint a kettő egybeesik, és mindkettő nagyon részletes; amúgy Tk.-ben elvileg benne van, én nem találom…)

19. tétel: miért nem vált gyakorlattá Angliában a D/O

Nagyon egyszerű: Angliában közraktárak vannak, ott az terjedt el (a közraktárjegy értékpapír, és annak segítségével is el lehet adni a raktározott árut). 

20. tétel A know-how mint a forgalom tárgya

A know-how fogalmát sokan sokféleképpen meghatározták már eddig (AIPPI, EU, TRIPs). A leglényegesebb elem: az az előny, amelyet a licenciavevő a kow-how-t tartalmazó ismeretcsomag révén realizálni tud. A know-how versenyelőnyt biztosító titkos, lényeges és azonosított ismeret. 

Jellemzése: 
1)	versenyeszköz
2)	nem kizárólag műszaki információ
3)	áruként értékesített vagyoni értékű ismeret
4)	titkos (még nem vált teljesen közkinccsé, nyilvánosságra nem hozott, könnyen meg nem ismerhető, szűk körben ismert adat
5)	gyűjtőkategória 
6)	a jogi szabályozás olyan tartalmú jogvédelmet, mint az iparjogoknak, nem biztosít

Ptk. védi azokat a szellemi alkotásokat is, amelyekről külön jogszabályok nem rendelkeznek; de társadalmilag széles körben felhasználhatóak, közkinccsé még nem váltak. A védelem a közkinccsé válásig illeti meg a jogosultat.

Forgalma: megsértés esetén a személyiségvédelem eszközeit kell alkalmazni.
A vállalkozási szerződés teljesítése során a megrendelő köteles az ilyen ismereteket titokban tartani.
Kutatási szerződéseknél: megrendelő kikötheti a rendelkezés jogát; vagy ha nem köti ki, azzal a vállalkozó szabadon rendelkezhet; DE egyik esetben sem hozhatja nyilvánosságra.
Versenytörvény: tilos üzleti tikot tisztességtelen módon megszerezni, felhasználni, jogosulatlanul mással közölni, nyilvánosságra hozni. A versenytörvény a know-how-t is ilyen titoknak tekinti. 
Know-how licenciaszerződések: 
Sui generis szerződések, a Ptk. kötelmi jogi szabályai irányadóak, nem az Szt.
A know-how szerződés alapján a know-how átadója vagyoni értékű műszaki, gazdasági, szervezési ismereteket bocsát a know-how átvevője részére díjazás fejében. 
Mivel nem lajstromozott ipari jogokra vonatkozik, ezért lényegesen részletesebben kell meghatározni a szerződés tartalmát. Ide tartozhatnak: 
–	átadott ismeretek meghatározása
–	az ismeretek átadásának módja
–	titoktartásról rendelkezés
–	ellenérték fizetése
–	hasznosítás lehetősége a szerződés lejárta után
–	kizárólagossá / nem kizárólagosság, egyedüliség
–	kellék-, jogszavatosság
–	felhasználás tárgyi, területi, időbeli paraméterei.

A know-how mindaddig védelemben részesül, amíg a titkot nyilvánosságra nem hozzák, ki nem derül, vagy más ki nem találja és szabadalmi eljárást kezdeményez. Ez az iparjogvédelemhez képest azért pozitív, mert nem érvényesül sem területi, sem időbeli korlát, mint a szabadalmaknál; viszont az esetleges nyilvánossággal a jogosult minden jogát elveszti. (forrás: Tattay tankönyve, de szerintem ennyire részletesen úgysem kell!)

41. tétel: a bankgarancia-szerződés széleskörű elterjedésének korlátja

Az akkreditív (okmányos meghitelezés) a legelterjedtebb, méghozzá azért, mert a bankgarancia nagyon drága. 

Plusz amit még elmondott: a Bécsi Egyezménynél a záró rendelkezések is fontosak, bár a könyvben csak magában az egyezményben található, onnan kell megtanulni!!! (Hatálybalépés /99. Cikk/, fenntartások, szövetségi klauzulának is hívják a 93. cikket, mert a szövetségi államokról szól; ez Kanada és Ausztrália kezdeményezésére került bele.)