15. A bizományi szerződés
15.1. Gazdasági funkció
A bizományi ügylettípusa XII. században, az olasz városállamokban fellendülő gazdasági forgalom, tengeri kereskedés hatására alakul ki. Az áru tulajdonosa feljogosította a hajóskapitányt arra, hogy a szállítmányt a tengerentúli kikötőkben értékesítse, majd a megbízó számára más árut vásároljon.
A bizomány gazdasági funkcióját ma is az képezi, hogy az áru tényleges vagy későbbi tulajdonosa helyett valaki más köt ügyletet. Ez az aktív szereplő a saját nevében - tehát nem képviselőként - hozza létre a szerződést, és tevékenységéért ellenértéket kap.

15.2. A bizomány fogalma és jogi szabályozása
A bizományi szerződés alapján az egyik szerződő fél ellenérték fejében köteles a másik szerződő fél javára, de a saját nevében szerződést kötni harmadik személlyel (Ptk. 507. §).
A bizományos az ügyletet a saját nevében hozza létre. A bizományos által kötött szerződésben tehát maga a bizományos szerepel félként.
A bizományi ügylet a magyar kereskedelmi jogban először 1840. évi XVI. törvényben került szabályozásra.
Az 1875. évi kereskedelmi törvény (Kt.) rendszerében a bizomány, mint kereskedelmi ügylet szerepelt. A Kt. 368. §-a szerint: “A kereskedelmi ügylet megkötése bizománynak tekintetik, ha azt valaki megbízásból saját nevében, de más (a megbízó) részére eszközli. Ki az ügyletek ily megkötésével iparszerűen foglalkozik, az bizományosnak tekintendő."
Az 1960-as évek második felében,
-	 előbb a külkereskedelmi forgalomban,
-	később a belföldi gazdasági kapcsolatokban is - ismét elismertté és jogilag szabályozottá vált a bizomány.
Az 1970-es évek végén jogi szabályozást kapott a bérleti szerződés megkötésére vonatkozó bizomány: a fizetővendég-szolgálati szerződés.
Az 1990-es években az értékpapír-bizomány és a tőzsdei ügyletekkel kapcsolatos bizományi tevékenységek szabályozása történik meg.
15.3. Elhatárolás más jogviszonyoktól
a) A megbízási szerződés nem feltétlenül irányul szerződéskötésre. A megbízott mindig a megbízó nevében jár el. A harmadik személlyel létrehozott szerződés alanyává a megbízó (és nem a megbízott) válik, a jogok és kötelezettségek a megkötött ügylet alapján közvetlenül a megbízót illetik. A bizományos feladata a szerződés megkötése. A bizományos az általa a harmadik személlyel megkötött ügyletben szerződő fél, tehát a jogoknak és kötelezettségeknek közvetlenül ő az alanya.
b) A kereskedelmi képviselő a felek között közvetítésre vállalkozik, de nem köti meg az ügyletet. Tehát nemcsak hogy nem szerződő fél (mint a bizományos), de még csak nem is ír alá a megbízó nevében (mint a képviselő). A szerződéskötés az érdekelt feladata.
c) A bizomány különbözik a láncolatosan egybekapcsolódó ügyletektől is. A láncolatos ügyletek egymástól függetlenek és azonos típusúak (mindkettő adásvétel).
A bizományosi konstrukcióban két különböző szerződés jön létre: a bizományos a megbízóval bizományi, míg a harmadik személlyel adásvételi szerződést köt. A bizományosa másik szerződést a megbízó javára köti A bizományi szerződés alapján nem csupán adásvételi, hanem más szerződés megkötésére is sor kerülhet. A láncolatosan egymásba kapcsolódó szerződések útján történő termékforgalmazásban mindig adásvételi ill. szállítási szerződéseket köbiek.
15.4. A bizomány alanyai
A bizományi szerződés létrehozásának stádiumában kétpólusú, teljesítése során hárompólusúvá fejlődik a jogviszony.
A bizományi szerződést két személy: a megbízó és a bizományos hozza létre. Megbízói és bizományosi pozícióban is bárki, bármilyen jogalany szerepelhet.
A bizományos személyében a két jogviszony találkozik, mert
1.	a bizományi szerződésben a bizományos a cselekvő kötelezettséget (facere szolgáltatást) vállaló fél,
2.	a létrehozott másik szerződésben a bizományos olyan szolgáltatást vállal, mely valójában nem őt terheli (vételár fizetése, dolog szolgáltatása, bérlemény biztosítása, eredmény előállítása stb.).
A bizományos személye által összekapcsolódó két jogviszony hárompólusú szerkezetet hoz létre, melyben a harmadik jogalanyt a bizományossal szerződő félként jelöljük.
A megbízó és a bizományossal szerződő harmadik személy nem áll jogviszonyban. A másodlagos jogviszonyban az alapjogviszony jogosultja (megbízó) csak engedmény, illetve tartozásátvállalás ínján szerepelhet.
15. 5. A jogviszony tárgya
a) A bizományi szerződés közvetlen tárgya olyan magatartás, mely egy másik szerződés létrehozására irányul. A szerződésbe bele kell foglalnia a megbízó által előírt feltételeket.
b) A bizományi szerződés közvetett tárgya bármilyen dolog lehet.
A bizományi szerződés tárgya is csak forgalomképes dolog lehet.
15. 6. A szerződés tartalma
3.6.1. A megbízó jogállása
a) A megbízó jogai
aa) a szolgáltatás meghatározása a megkötendő másodlagos szerződés tekintetében. Ezért a megbízó jogosult meghatározni
-	a bizományos által kötendő szerződés típusát. 
-	a megkötendő ügylet közvetett tárgyát. 
-	a limitárat. (Azt a legmagasabb összeget, melyet még szabad a bizományosnak kifizetnie, illetve azt a legalacsonyabb ellenértéket, melyet a megbízó terméke, szolgáltatása ellenértékeként a bizományos jogosult elfogadni.)
-	a szerződés egyéb feltételeit (teljesítés helye, ideje, módja, részletteljesítési lehetőségek, biztosítékok stb.).
ab) jogosult arra, hogy a bizományostól információt, tájékoztatást igényeljen 
   ac) A megbízó a bizományostól a teljesítést követően igényelheti: 
-	vételi bizomány esetén a vétel tárgyának kiadását,
-	eladási vagy egyéb pénzszolgáltatással járó ügylet esetén a bizományoshoz befolyó összegek kifizetését.
ad) A bizományos hitelezőinek igényérvényesítésével szemben védett a megbízó vagyona, így
-	a szerződő féllel szembeni megbízói követelések,
-	a megbízó javára megvásárolt dolgok (vételi bizomány), a bizományoshoz befolyt, megbízót megillető és elkülönítve kezelt pénzösszegek.
   ae) jogosult visszautasítani a teljesítést.
b) A megbízó kötelezettségei
A megbízó köteles a bizományos javára bizományi díjat fizetni és meg kell térítenie a díjban nem kalkulált szükséges és hasznos költségeket is.
A bizományi díj maga is két tételt tartalmaz:
-	a bizományosi tevékenység, tehát a gondos és szakszerű eljárás ellenértékét,
-	és a bizomány ellátásával rendszerint együtt járó költségeket, kivéve az ám fuvarozásával összefüggő kiadásokat.
A bizományi díj akkor jár, ha a megbízás tárgyát képező szerződés megkötésre került és az teljesedésbe ment. A díj kifizetésének feltétele a másodlagos szerződés teljesítése.
A díjban szereplő költségtényezőket a bizományos akkor is igényelheti, ha a szerződés ugyan nem ment teljesedésbe, de ennek oka a megbízó érdekkörében található. Megilletik a bizományost a díjban egyébként benne foglalt és igazoltan felmerült költségei
A bizományos a bizományi díjra önszerződés esetén is jogosult. tehát akkor is, ha önmaga teljesíti a szerződést A bizományi díj a teljesítéssel válik esedékessé.

15.6,2. A bizományos jogállása
a) A bizományos jogai
aa) A bizományos elsődleges jogosultsága a bizományi díjhoz, illetve a költségek megtérítéséhez fűződik.. A bizományi ügylet tipikusan visszterhes szerződés.
ab) A bizományos jogosult arra, hogy a harmadik személlyel megkötendő szerződés helyett maga létesítsen közvetlen jogviszonyt a megbízóval. Ez az önszerződés joga.
A bizományos létrehoz egy olyan szerződést, amelyben az alapügylet alanyai szerepelnek a járulékos szerződés alanyaiként is. Az eladásra vonatkozó megbízás esetén vevőként a bizományos jelentkezik, és ő köti meg a szerződést - immár a megbízóval, de a megbízó által megszabott feltételeknek megfelelő módon.
ac) díjkövetelése és költségei biztosítására zálogjog illeti meg a megbízó azon vagyontárgyain és értékein, melyek a bizományi szerződés teljesítése kapcsán jutottak birtokába.
b) A bizományos kötelességei
ba)  köteles a megbízó előírásait figyelembe véve a harmadik személlyel a szerződést létrehozni.
bb) A limitárra vonatkozó kikötéseket be kell tartani.
Eladási bizomány esetén. ha a bizományos a limit ár alatt ad el, köteles az árkülönbözetet a megbízónak megtéríteni.
Mentesül ha bizonyítja, hogy
1.	a szerződést a megállapított áron megkötni nem lehetett (objektív körülmények miatt) és
2.	az eladással a megbízót kártól óvta meg (pl. romlandó áruk esetén), végül
3.	a megbízót időben értesíteni nem tudta (ugyancsak objektív okok miatt).
Vételi bizomány esetén, ha a bizományos a limitárnál drágábban vásárol, mindig köteles az értékkülönbözetet megtéríteni. A megbízó a bizományos által megkötött szerződést visszautasíthatja. A  bizományos általa harmadik személlyel megkötött szerződésből eredő kötelezettségeket magának a bizományosnak kell teljesítenie, vagy neki kell viselnie a szerződésszegés jogkövetkezményeit. A visszautasítás joga a megbízót minden olyan esetben megilleti, amikor a bizományos lényeges kérdésekben eltér a bizományi szerződésben meghatározott ügyletkötési feltételektől.
bc) A bizományos köteles a megbízóval a bizományi szerződés megkötésétől kezdődően együttműködni, és a megbízótól kapott utasításokat, instrukciókat figyelembe vermi ügyletkötése során..Az együttműködési kötelezettség kiterjed a másodlagos szerződés szakszerű előkészítésére, a szerződéskötés alaki és anyagi szabályainak betartására, a megbízót illető vagyontárgyak szakszerű és biztonságos őrzésére és kezelésére is. A gyakorlat a kötelezettség körébe vonja a megfelelő partnerválasztást, a fizetőképesség vizsgálatát, a fizetési biztosítékok előírását és a megfelelő jogorvoslat kikötését is.
Nem köteles a bizományos vagyonbiztosítási szerződéseket kötni.
bd) A kötelezettsége az is, hogy a szerződésszerű teljesítésről gondoskodjék, mivel a harmadik személlyel kötött szerződés őt kötelezi, illetve jogosítja. 
be) A bizományost elszámolási kötelezettség terheli.
A bizományra mögöttes jogterületként a megbízási szerződés szabályai vonatkoznak [Ptk. 513. § (2) bekezdés]..

15.7. Felelősség
a) A bizományosra az együttműködési kötelezettségek betartásáért, a partner kiválasztása, a szerződés gondos megkötése terén az általános polgári jogi felelősségi szabályok vonatkoznak. 
b) Más a jogi helyzet a vele szerződő harmadik személy szerződésszerű teljesítése terén. A törvény rendelkezései [Ptk. 509. § (2) bekezdés] szerint “a bizományos a megbízónak felelősséggel tartozik mindazoknak a kötelezettségeknek a teljesítéséért, melyek a vele szerződő felet a szerződés fol3~tán terhelik. A bizományos e mögöttes felelősségét nevezzük “del credere" felelősségnek.
A del credere felelősség mibenlétéről megoszlanak az álláspontok.
-	A legszigorúbb nézet (Novotni Zoltán) szerint a del credere kötelezettség dogmatikai értelemben nem felelősségi alakzat. Ez valójában helytállási kötelezettség csakúgy, mint a kezes teljesítési kötelezettsége. A bizományos del credere kötelezettsége teljes mértékben itiiggetlen a vele szerződő fél magatartásának minősítésétől - lényegében objektív jogkövetkezménynek tekinthető.
-	Van olyan nézet, mely a közreműködőként való felelősség szabályait hívja segítségül. A bizományossal szerződő felet - analógia útján - a bizományos közreműködőjének tekinti. Eszerint a bizományos mentesülne, ha a vele szerződő fél is kimenthetné magát.
A Ptk. indokolása inkább a szigorúbb értelmezést erősíti “A bizományosnak úgy kell a szerződést megkötnie, úgy kell a szerződő felet megválasztania, hogy a megbízó jogos érdekeit teljesen kielégítse." 
15.8. A jogviszony keletkezése és szegszűnése
15.8.1. Keletkezés
A bizományi szerződés a felek kétoldalú akaratnyilatkozata alapján jön létre.
A szerződés szóban és írásban egyaránt létrehozható. A Ptk. 474. § (3) : a megbízási szerződés alakszerűségének igazodnia kell a megkötendő szerződés alakszerűségeire vonatkozó előírásokhoz
15.8.2. Megszűnés
a) A másodlagos szerződés teljesítésével és az ezt követő elszámolással, mint a bizományi szerződés teljesítésével szűnik meg.
b) Megszüntetheti a szerződést a felek felmondása is. A felmondási jog korlátozására, vagy kizárására vonatkozó kikötés semmis (részleges érvénytelenség).
A felmondási jog csak a másodlagos szerződésnek a bizományos által történő megkötése előtt van lehetősége.
A megbízó azonnali hatályú felmondásra is jogosult, míg a bizományosnak 15 napos felmondási időt kell betartania.
c) A felek szerződése egyebekben a megbízásra vonatkozó szabályok szerint szűnhet meg (pl. a felek halála esetén). Érvényesül a bizományos terhére az a szabály. hogy a szerződés megszűnése után is köteles a megbízói érdekek védelmében a halaszthatatlan intézkedések megtételére, amíg a megbízó nem képes intézkedni.

16. A SZERZŐDÉST BIZTOSÍTÓ MELLÉKKÖTELEZETTSÉGEK A GAZDASÁGI ÉLETBEN
Mellékkötelezettségnek nem minősülnek a  bánatpénz szabályai!!!!!
1. A kötbér
1.1. A kötbér fogalma, alanyai, tárgya, feltételei
“A kötelezett meghatározott pénzösszeg fizetésére kötelezheti magát arra az esetre, ha olyan okból, amelyért felelős, nem, vagy nem szerződésszerűen teljesít (kötbér). Kötbért csak írásban lehet érvényesen kikötni.(...)" [Ptk. 246. § (1) bek.].
A kötbért a Ptk. a szerződést biztosító mellékkötelezettségek között szabályozza, és célja, hogy a kötelezettet a szerződésszerű teljesítésre szorítsa.
Alanyai a kötelezett, aki felróható szerződésszegése esetére írásban pénzfizetési kötelezettséget vállal; és a jogosult, aki a kötbér összegét követelheti. Mindkét oldalon bárki lehet. A jogosult-kötelezetti pozíciók általában megegyeznek a kötbérkikötéssel biztosított szerződéses alapjogviszonyban elfoglalt helyzetével a feleknek, de annak sincs akadálya. hogy az alapjogviszony jogosultjának szerződésszegése esetére kössenek ki kötbért.
A kötbér jogviszony közvetett tárgya a meghatározott pénzösszeg. A kötelezett tehát egyfelől pénzfizetési kötelezettséget vállal, másfelől az összegnek meghatározottnak kell lennie. A szerződésben mindig pontosan meg kell határozni a kötbér összegét, akár konkrét összegben, akár alapjának és mértékének meghatározásával, valamint az esedékességet is. A túlzott mértékű, indokolatlanul magas kötbér összegét a bíróság a felek akarata ellenére is mérsékelheti.
A kötbér a kötelezettnek felróható okból bekövetkező szerződésszegés lehetséges jogkövetkezménye. A kötbér nem objektív jogkövetkezmény, csak akkor követelhető, ha a kötelezett nem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, és ezen okból szerződésszegést követett el. A szerződésben a feleknek egyértelműen rögzíteniük kell, hogy mely esetre kötik ki a kötbért. 
A sikeres igényérvényesítéshez elegendő a felróhatóság és az okozatos szerződésszegés bizonyítása, nem feltétel, hogy a jogosultnak kára is keletkezzen, vagy ha keletkezik is, szükségtelen az összegszerűség bizonyítása (kárátalány jelleg). Az kötbérkikötés érvényességéhez annak írásba foglalása szükséges. A szóbeli vagy ráutaló magatartással történő kötbérkikötés érvénytelen.
Jogszabályi előíráson is alapulhat kötbérfizetési kötelezettség. Fogyasztóvédelmi jelentősége van, a közüzemi szolgáltatókat (távközlési, villamosenergia-, gáz-, távhőszolgáltatók) kötelezik kötbérfizetésre a fogyasztókkal. mint jogosultakkal szemben
A fenti, kötbértől meg kell különböztetnünk a kötelezően kikötendő kötbér intézményét. A Ptk. 246. § (4) bekezdése korábban lehetőséget adott arra, hogy jogszabály írja elő kötbér kikötését és minimális ménékét. Ekkor a felek nem tekinthettek el a szerződésben a kötbér kikötésétől, ha mégis, a jogszabályban foglalt minimális kötbér a szerződés részévé vált. Ilyen előírás a gazdálkodó szervezetek szállítási és vállalkozási szerződéseire, illetve a mezőgazdasági termékértékesítési szerződésekre vonatkozóan létezett. 
Szintén eltérő jogintézmény a Ptk. 318. § (2)-(3) bekezdéseiben foglalt, a kötbérre is vonatkozó kötelező igényérvényesítés. Ekkor a szerződésszegés esetére vonatkozó igények, így a kötbérigény érvényesítése is kötelező szerződéses ellenérték kielégítése részben vagy egészben az állami költségvetés terhére történik.. 
A kötelező igényérvényesítés esetét kivéve egyébként a kötbérigényről le lehet mondani.
1.2. A kötbér típusai
A kötbér annak alapján tipizálható, hogy milyen jellegű szerződésszegéshez kapcsolódik. Kötbérfajták:
1.	késedelmi kötbér, melyet bármely, szerződésben meghatározott kötelezettség késedelmes teljesítésének esetére kötnek ki, de jogosulti késedelem esetére is kiköthető;
2.	hibás teljesítés miatti kötbér, ha történik ugyan teljesítés de ez a teljesítés nem szerződésszerű vagy nem felel meg esetleges kötelező jogszabályi előírásoknak;
3.	nemteljesítés esetére kikötött (meghiúsulási) kötbér, ha a kötelezett bármilyen okból egyáltalán nem tud (lehetetlenülés), vagy nem akar (teljesítés megtagadása) teljesíteni.
Minden elképzelhető, és nem tipizált szerződésszegés (pl.: közbenső intézkedés, akadályközlés elmulasztása) esetére is kiköthető kötbér, a lényeg az, hogy a felek írásbeli megállapodásában mindig pontosan és kifejezetten meg kell határozni, hogy mely szerződésszegő magatartás esetére vonatkozik a kikötött kötbér.
Egy jogviszonyban többféle szerződésszegés esetére kikötött kötbérekre vonatkozó igények érvényesítései nem zárják ki egymást, azok kumulálódhatnak. Ha a kötelezett késedelmesen és hibásan teljesít, mind a késedelmi, mind a hibás teljesítési kötbér követelhető, feltéve, hogy mindkét esetre vonatkozóan kötbérfizetési kötelezettségben állapodtak meg a felek. Vagy ha a kötelezett előbb késedelembe esik, majd a határidő eredménytelen eltelte után a teljesítés meghiúsul, a késedelmi és a meghiúsulási kötbért is követelheti a jogosult, jóllehet valójában a szerződésszegéseknek egy gyakorlati következménye van, a teljesítés meg nem történte. Ugyanakkor a kötbérre vonatkozó szerződéses kikötések nem értelmezhetőek kiterjesztően.
A szerződésszegés miatt fizetendő kártérítésbe csak olyan kötbér tudható be, mely ugyanahhoz szerződésszegéshez, kapcsolódik, melyből a kár ered. Ha tehát például késedelmi és hibás teljesítési kötbért is kikötöttek, a kötelezett mindkét szerződésszegést felróható módon elkövette, de ténylegesen kára a jogosultnak csak a késedelemből származott, úgy a jogosult mindkét kötbérigényét és kárigényét is érvényesítheti, de a kártérítés összegébe csak a késedelmi kötbér számítható be.
1.3. A kötbér és a szerződésszegés egyéb lehetséges jogkövetkezményeinek viszonya
A kötbérigény érvényesítése önmagában a szerződésszegés egyéb jogkövetkezményeinek (pl. kártérítés, szavatossági, jótállási igények) érvényesítését nem zárja ki.
1.3.1. Kötbér-kártérítés
a) Előfordulhat, hogy a kötelezett szerződésszegést követ el, de ebből a jogosultnak nem származik kára, például ha a vevő a megrendelt kék autó helyett pirosat kap. A szabályszerűen kikötött kötbér követelhető, mivel ennek nem feltétele, hogy a szerződésszegés kárt is okozzon elegendő a szerződésszegés tényének, és a kötelezett ezt okozó, felróható magatartásának bizonyítása.
b) Amennyiben a jogosultnak kára is felmerül, de a kár összege kisebb vagy ugyanakkora, mint a fizetendő kötbér. érvényesül a kötbér kárátalány jellege. Ez azt jelenti, hogy a kötbér összege mintegy magában foglalja a kár összegét, a teljes kötbérösszeget meg kell fizetni, akkor is ha a kár mértéke kisebb, nincs szükség a kár összegszerűségének bizonyítására. A kötbér iránti igény érvényesítése kizárja a kárigény külön igénykémi érvényesítését.
c) Ha a kár összege meghaladja a kötbér mértékét. úgy a jogosult a kötbért is, és a kötbért meghaladó kárát is érvényesítheti. Ekkor szükséges a kár összegszerűségének bizonyítása is. Azonban kártérítés címén csak a kötbér és a kár különbözetének megtérítése követelhető, tehát a kötbér összege a kár összegébe beszámít
Itt is érvényesülhet a kárátalány jelleg. Ekkor sincs szükség a kár összegszerűségének bizonyítására, és ekkor a kötbér mintegy minimális kártérítésként fogható fel.
A kötbérigény érvényesítése a kártérítés követelésének nem feltétele, azaz a szerződésszegéssel okozott kár megtérítése akkor is követelhető, ha a jogosult valamilyen oknál fogva kötbérigényét nem érvényesítette de a kártérítés feltételei fennállnak. 
1.3.2. Hibás teljesítési kötbér-szavatosság, jótállás:
A kötbérkövetelésen kívül a jogosult a szerződésszegésből eredő egyéb jogait is érvényesítheti. 
Ugyanez vonatkozik a jótállásra is. Nincs akadálya annak, hogy jótállási kötelezettségben is megállapodjanak a felek. Ekkor mindkét igény érvényesíthető, sőt az esetleges kárigény is. A jótállás független a felróhatóságtól.
1.3.3. Késedelmi kötbér-késedelmi kamat
A késedelmi kötbér alapvetően olyan késedelmesen teljesített szolgáltatásokhoz kötődik, melyek tárgya nem pénzkövetelés. Amennyiben a felek mégis késedelmi kötbért kötnének ki pénztartozás esedékesség utáni megfizetése esetére, úgy azt elviekben megtehetik, de jogilag, a késedelmi kamat szabályait kell alkalmazni rá [Ptk 247. § (2)]. 
A két jogintézmény között funkciójánál fogva több hasonlóság is van (mindkettő kárátalány jellegű; a bíróság mérsékelheti, ha túlzott mértékű; stb.), mégis alapvető különbség, hogy míg a késedelmi kamat megfizetésére vonatkozó kötelezettséget a késedelem ténye önmagában megalapozza, tehát független a felróhatóságtól, addig késedelmi kötbér csak a kötelezett felróható magatartásával okozott szerződésszegése esetén jár.
A kötbér, mint pénztartozás után ügyleti kamat nem köthető ki érvényesen, az ilyen tartalmú kikötés semmis. 
1.4. A kötbér, mint mellékkötelezettség
A kötbér, járulékos jellegű. Bármilyen típusú szerződés, sőt előszerződés is biztosítható kötbérkikötéssel.
A járulékos jellegből fakadóan, ha a biztosított szerződés érvénytelen, úgy a kötbérkikötés sem érvényesíthető. Ha a szerződésen alapuló követelés bírósági úton nem érvényesíthető, úgy az ezt biztosító kötbér is naturalis obligatio 
A kötbér különböző típusai eltérően hatnak a biztosított szerződés teljesítésének követelhetőségére.
A meghiúsulási kötbér érvényesítése kizárja a szerződés teljesítésének követelését. Ha a kötelezett a teljesítést jogos ok nélkül megtagadja, a jogosult választásától függ, hogy a meghüisulási kötbér iránti igényét érvényesíti-e, vagy megpróbálja a szerződés teljesítését kikényszeríteni. A két lehetőség egymást kizárja, ha tehát a meghiúsulási kötbérre vonatkozó igényének érvényesítése mellett dönt, úgy nem követelheti a teljesítést.
A késedelem és a hibás teljesítés esetére - és bár a Ptk. kifejezetten e két kötbértípusra nézve tartalmaz ilyen szabályt, de elviekben minden, nem a meghüisulás esetére - kikötött kötbér érvényesítése értelemszerűen nem mentesíti a kötelezettet a szerződés teljesítése alól. Így az ilyen kötbér a szerződés meghiúsulása esetén, a teljesítésre való kötelezés mellett is érvényesíthető.

2. Az óvadék
2.1. Az óvadék fogalma, alanyai
“Ha valamely kötelezettség biztosítására óvadékot nyújtanak, a jogosult a szerződés nem teljesítése vagy nem szerződésszerű teljesítése esetén követelését az óvadékösszegből közvetlenül kielégítheti." [270. § (1)].
Az óvadék (kaució) a szerződést biztosító mellékkötelezettségek között a dologi, teljesítési képességet fokozó biztosítékok egyik fajtája.
Az óvadék szerződésszegés esetére köthető ki, ha tehát a kötelezett egyáltalán nem tud vagy nem akar teljesíteni, vagy nem szerződésszerűen teljesít, és ebből a jogosultnak kára származott, a jogosult az óvadék összegéből közvetlenül kielégítést kereshet.
Az óvadék a szerződésszegésből eredő kár fedezetéül szolgál, ha tehát a jogosultnak ebből nem származik kára, az óvadékból sem kereshet kielégítést, pusztán a szerződésszegés tényére hivatkozva. A kár összegét a jogosultnak mindenkor bizonyítania kell, és csak a bizonyított kár mértékéig elégítheti ki magát. Ha erre sor kerül, és a kielégítéskor a biztosított alapjogviszony még fennáll. a jogosult kérheti az óvadék kiegészítését, pótlását az eredeti óvadékösszegre. Ha a kár összege meghaladja az óvadék összegét, a jogosult pert indíthat az óvadékból ki nem elégített kárának megtérítése iránt, a kártérítésre vonatkozó szabályok szerint. Amennyiben a kötelezett vitatja az óvadékból történő kielégítés jogosságát vagy az összegszerűséget, bíróság előtt kereshet jogorvoslatot, mint a per felperese.
 Az óvadék összege a szerződéskötéskor, vagy a szerződésben meghatározott időpontban a jogosult részére átadásra, birtokába kerül - esetleg harmadik személy őrzésére bízhatják -, és ő közvetlenül, bírói út igénybe vétele nélkül kereshet belőle kielégítést, vita esetén a kötelezettnek kell perelnie.
Ha az óvadék összege átadásra került a jogosultnak, a felek szabadon állapodhatnak meg abban, hogy azt a jogosult használhatja-e vagy sem, legalábbis ha az óvadék tárgya pénz. Ha felhasználhatja, akkor szabadon rendelkezhet vele, köteles viszont annak biztosítására, hogy az óvadéknak megfelelő összeg fedezetként mindenkor rendelkezésre álljon. Ha nem használhatja fel, úgy köteles azt egyéb vagyonától elkülönítve tartani, például zárolt bankszámlán, vagy páncélszekrényében, és kielégítési joga megnyíltáig nem nyúlhat hozzá.
Amennyiben, azóvadékhoz kíván hozzányúlni, azt csak a szerződésszegésből eredő kárának kielégítése céljából teheti meg. Semmilyen más jogcímen nem vehet el belőle, nem tarthatja meg. Ettől a felek sem térhetnek el, mert minden ezzel ellentétes megállapodás a Ptk. 271. § (1) bekezdése alapján semmis.
Írásban, szóban, ráutaló magatartással is érvényesen kiköthető, illetve jogszabályon is alapulhat. Alakiság szempontjából megkötés nincs.
Befektetési hitelezés esetén a hitelből vásárolt befektetési eszközök, halasztott pénzügyi teljesítés esetén a megvásárolt értékpapírok, az elszámolóház tevékenysége során a kliringtagok számláin elkülönítetten nyilvántartott értékpapírok és pénz ex lege óvadékul szolgálnak. Értékpapír kölcsönzés esetén pedig egyfajta kötelező óvadékkikötéssel találkozhatunk, amikor is a kölcsönbe adó köteles megfelelő óvadékot kikötni, a törvényben meghatározott minimális mértéknek megfelelően.
Az óvadéknál is irányadó a kötbérnél már tárgyalt kötelező igényérvényesítés esete.
A jogviszony alanya mind az óvadékot nyújtó kötelezett, mind a jogosult pozíciójában bárki lehet.
. Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény kifejezetten tiltja, hogy a költségvetési szervek, a társadalombiztosítás pénzügyi alapjai kezességet vállaljanak. A fenti szervek tehát saját kötelezettségeik biztosítására nyújthatnak óvadékot, harmadik személy tartozásának biztosítására azonban nem.
a közraktár által harmadik személy tartozásának fedezetéül vállalt óvadékkikötést tilalmazottnak kell tekintenünk.
2.2. Az óvadék tárgya
Az óvadék tárgya pénz, takarékbetétkönyv vagy értékpapír lehet.
1.	Ha pénz, a jogosult a felek megállapodásától függően használhatja az átadott összeget, de köteles biztosítani, hogy a megfelelő fedezet mindenkor rendelkezésre álljon, vagy köteles elkülönítetten megőrizni azt.
2.	Takarékbetétkönyv óvadékként történő szolgáltatása ma már nem oldható meg egyszerűen egy bemutatóra szóló takarékbetétkönyv átadásával, mivel a pénzmosás elleni küzdelem jegyében fogant 2001. évi jogszabály módosítások folytán takarékbetét csak névre szólóan helyezhető el. Erre az esetre a takarékbetétről szóló 1989. évi 2. törvényerejű rendelet szerint “Ügyleti biztosíték céljára kiállított takarékbetétkönyvön a takarékbetét tulajdonosának nevén kívül fel kell tüntetni az ügyleti biztosítéki jelleget és a takarékbetét feletti rendelkezés módjait".
3.	Az értékpapírokra vonatkozóan nincs jogszabályi korlátozás, így bármilyen értékpapír óvadék tárgya lehet. 
Váltó esetén a kötelezett a váltó hátoldalára vagy toldatára írt átruházó nyilatkozattal (forgatmány) a jogosultra ruházza át a váltót, de az átruházás szövegének tartalmaznia kell az “értéke biztosítékul" kitételt, vagy más, a biztosítéki jellegre utaló megjelölést Csekk esetén ezek a “beszedésre érvényes", “behajtás végett", vagy meghatalmazásra utaló más kitételek lehetnek Váltó és csekk esetében tehát az úgynevezett meghatalmazási átruházás hatályával bíró forgatmánnyal adható óvadék.
Közraktári jegyet csak a jogosult nevét nem tartalmazó, adott esetben az átruházó puszta aláírásából álló úgynevezett üres forgatmánnyal lehet átadni 
Biztosítékul szolgáló dematerializált értékpapírt az értékpapír számla vezetője zárolt értékpapír-alszámlán köteles nyilvántartani, mely tartalmazza a jogosult nevét és a zárolás jogcímét is 
Ha az óvadék tárgya olyan értékpapír, melynek piaci értéke idővel változhat (pl.: részvény), akkor a felek eltérő megállapodása hiányában nem a névértéket, hanem a kielégítéskori árfolyamértéket kell az óvadék összegének tekinteni.
- Ha az óvadék tárgyaként a felek a fentiektől eltérő bármely más dolgot (pl. ingó, ingatlan, vagyoni értékű jog stb.) kötnek ki, úgy az nem tekinthető óvadéknak, és erre az esetre a zálogjog szabályait kell alkalmazni.
2.3. Óvadék a felszámolási eljárásban
Kereskedelmi jogi szempontból különös jelentőséggel bír az óvadék, mint biztosíték a gazdálkodó szervezet fizetésképtelenség miatti megszüntetésére irányuló felszámolási eljárásban. Erre vonatkozóan a csődeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: csődtv.) tartalmaz rendelkezéseket.
Ha a kötelezett gazdálkodó szervezet, és ellene felszámolási eljárás indul, akkor a felszámolási eljárás elrendeléséről szóló bírósági határozat közzétételének napjával az óvadékra vonatkozó megállapodás megszűnik, és a jogosult az óvadék tárgyát a felszámolónak át kell adja. Ennek az a célja, hogy az óvadék összege a gazdálkodó szervezet felszámolás alatt álló vagyonába visszakerüljön, és fedezetet nyújtson a hitelezők lehetőségekhez képesti arányos kielégítésére.
Ezzel a jogosult elvileg elveszti a biztosítékot, ezt azonban a jogalkotó úgy kompenzálja, hogy a kielégítési sorrendben kedvezőbb helyet biztosít a jogosult követelése számára. A csődtv. 57. §-a hét csoportba sorolja az adóssal szembeni hitelezői követeléseket, és ezek között sorrendet állít fel. Az óvadékkal - vagy zálogjoggal - biztosított követelések a második csoportba tartoznak, rögtön a felszámolás költségei után. 
2.4. Az óvadék járulékos jellege
Az óvadék, osztja a főkövetelés jogi sorsát. Érvénytelen szerződésen alapuló követelést biztosító óvadékkikötés is érvénytelen.
A  bírósági úton nem érvényesíthető követelés óvadékkal történő biztosítása semmis. Ha tehát naturalis obligatiot kötbérrel biztosítanak, úgy a kötbér maga is természetes kötelem, ha viszont óvadékkal biztosítják, az óvadékra vonatkozó megállapodás semmis lesz.
Az elévült követelés biztosítására kikötött óvadékra vonatkozó megállapodás érvényes. Ha pedig még az elévülés előtt kötötték ki az óvadékot, de a főkövetelés időközben elévült, a jogosult kielégítheti magát az óvadékból, annak ellenére, hogy főszabály szerint a főkövetelés elévülésével az attól függő mellékkötelezettségek is elévülnek.Az óvadék bármilyen szerződés mellett kiköthető. Általában tartós vagy károsodás veszélyével járó jogviszonyok (pl.: bérleti jogviszony), jótállás, szavatossági kötelezettség biztosítására szokták alkalmazni.
Ha a biztosított szerződés megszűnt, illetve a szavatossági, jótállási idő eltelt anélkül, hogy a jogosultnak jogalapja lett volna az óvadékból kielégítést keresni, az óvadék tárgyát vissza kell szolgáltatni a kötelezettnek. Ha viszont történt szerződésszegés, az alapjogviszony megszűnése után is magánál tarthatja a jogosult, igénye elévülési idejének, illetve a szavatossági, jótállási időnek az elteltéig.
A felszámolás közzétételével is megszűnik az óvadék jogviszony. és az összeget a felszámolónak kell átadni. A felszámolónak, mint az adós gazdálkodó szervezet képviselőjének és a tulajdonosi jogok gyakorlójának kell az óvadékot visszaadni, az tehát a kötelezett vagyonába kerül vissza. Ha a jogosult nem szolgáltatja vissza az összeget, a kötelezett pert indíthat az óvadék kiadása iránt.
2. 5. A kötbér és az óvadék elhatárolása
A kötbér és az óvadék is szerződésszegés esetére kiköthető járulékos mellékkötelezettség. A kötbér a teljesítési készséget, az óvadék a teljesítési képességet hivatott fokozni.
A kötbérigénynek nem feltétele, hogy a jogosultnak kára keletkezzen, az óvadék a kártérítéshez, kártalanításhoz nyújt fedezetet.
A kötbér csak felróható szerződésszegés esetén jár, az óvadékból történő kielégítésnek nem feltétele, hogy a kötelezett felróható magatartása okozza a szerződésszegést, kárt.
A kötbérnek kárátalány szerepe van, szemben az óvadékkal, melynél az óvadékból történő kielégítés során a kár összegszerűségét mindig bizonyítani kell, és csak a bizonyított mértékig kereshető kielégítés.
A kötbér pénzfizetésre történő kötelezettségvállalás, annak összegét nem adják át előre a szerződéskötéskor, hanem a jogosultnak vita esetén kötbérigényét a bíróság előtt kell érvényesítenie. Az óvadék tárgya a szerződéskötéssel egyidejűleg átadásra kerül, és abból a jogosult bírói út igénybe vétele nélkül kielégítheti magát. Vita esetén a kötelezettnek kell perelnie.
A kötbér tárgya pénz, míg óvadék ezen kívül takarékbetétkönyv és értékpapír is lehet.
A kötbér csak írásban köthető ki érvényesen, az óvadékkal kapcsolatban nincs alakisági megkötés, de mindkettő alapulhat jogszabályon is.
3. A BÁNATPÉNZ !!!!!!!!! nem minősül mellékkötelezettségnek
3.1. A bánatpénz fogalma
“Az elállás jogát a felek bánatpénz fizetése ellenében is kiköthetik; a bíróság a túlzott mértékű bánatpénz összegét mérsékelheti." [Ptk. 320. § (2)].
Funkciójánál fogva a bánatpénz eltér a mellékkötelezettségektől, mert míg utóbbiak a teljesítési készséget, illetve képességet hivatottak biztosítani, addig a bánatpénz úgymond a teljesítés ellen ható jogintézmény, mert megfizetésével a kötelezett megválthatja a teljesítést, illetve a nem teljesítés egyéb jogkövetkezményeit.
A szerződésben valamelyik fél számára biztosított elállási jog gyakorlásának jogát bánatpénz megfizetéséhez kötik. A bánatpénz kikötése csak szerződésben biztosított elállási joghoz kapcsolódhat. Nem köthető ki tehát bánatpénz például az objektív elállási jog gyakorlásához, vagy a szerződésszegés következményeként jogszabályban (pl. szavatossági igényként) biztosított szankciós elállási jogokhoz. Ha kikötnek bánatpénzt a felek, de az elállásra jogosult végül jogszabály alapján gyakorolja szerződésfelbontási jogát, a bánatpénz sem követelhető.
A felek azonban olyan esetben is biztosíthatnak egymás számára elállási jogot, amikor ezt a jogszabály egyébként nem teszi lehetővé, és ennek gyakorlása ellenében köthetnek ki bánatpénz-fizetési kötelezettséget. A bánatpénz nem szerződésszegés jogkövetkezménye. mert az elállási jog gyakorlása jogszerű, szerződésszerű magatartás.
A Ptk. nem ír elő kötelező alakszerűséget, bánatpénz írásban, szóban, ráutaló magatartással egyaránt érvényesen kiköthető.
Az elnevezésből adódóan a bánatpénz tárgya alapvetően pénzösszeg lehet.A jogszabály azt sem köti meg, hogy a bánatpénzt előre át kell-e adni a jogosultnak, vagy a kötelezett csak fizetési ígéretet tesz-e elállása esetére. A jogosultra nézve nyilván az első eset a kedvezőbb igényérvényesítési szempontból. Bánatpénzt leggyakrabban pályázatok, versenytárgyalások, árverések során kötnek ki arra az esetre, ha az. aki az eljárást “megnyerte". utóbb mégsem kötné meg az eljárás tárgyát képező szerződést a meghatározott határidőn belül. Ezekben az esetekben tipikusan már a pályázati, árverési kiírásban az eljárásban való részvétel feltételéül szabják, hogy az ügyérték meghatározott százalékát - bánatpénzként - előre letétbe kell helyezni.
. Bármilyen szerződéshez kapcsolódhat, akár előszerződéshez is.
3.2. Kárátalány.jelleg
A bánatpénz kárátalány jellegű, azonban nem a kártérítésre, hanem a jogosult kártalanítására szolgál.
A kárátalány funkció a bánatpénznél jelentkezik a legmarkánsabban. Nem feltétele, hogy a jogosultnak kára legyen, ha van, nem kell annak összegszerűségét bizonyítania, a bánatpénz teljes összegére igényt tarthat. Ha a jogosultnak a bánatpénzt meghaladó mértékű kára keletkezett is, azt nem követelheti.
Az elállási jog gyakorlásának ténye tehát önmagában megalapozza a bánatpénzre vonatkozó igényt. Ha a jogosultnak nem, vagy csak kisebb kára keletkezett, a bánatpénz teljes összege jár neki. Ebben az esetben azonban a kötelezett kérheti a bánatpénz összegének bíróság általi mérséklését, ha az álláspontja szerint túlzott mértékű. 
3.3. Elhatárolás
A jogi minősítést a szerződés tartalma határozza meg. Ezért fontos a bánatpénz elhatárolása a mellékkötelezettségektől.
A kötbér, óvadék szerződést biztosító mellékkötelezettségek, a bánatpénz a teljesítés ellen hat.
A kötbér, óvadék szerződésszegéshez, ezen belül bármilyen szerződésszegéshez kapcsolódhat; a bánatpénz kifejezetten a szerződéses elállás gyakorlásának, mint jogszerű magatartásnak az “ellenértéke".
A kötbér tárgya pénz; az óvadéké pénz, takarékbetétkönyv vagy értékpapír; a bánatpénzé alapvetően pénz, de funkcionálisan más vagyoni értékkel bíró dolog is lehet.
A kötbért utólag, az óvadékot előre kell átadni, a bánatpénznél mindkét eset lehetséges.
Az óvadéknak nincs, a kötbérnek van kárátalány jellege, mint ahogy a bánatpénznek is, de utóbbinál ez fokozottan jelentkezik.
A kötbér csak írásban köthető ki érvényesen; óvadék, bánatpénz bármilyen módon.
4. ZÁLOGJOG
4.1. A zálogjog fogalma
A zálogjog a jogosultnak követelése nem teljesítése esetére, más jogosultakat megelőzően biztosít kielégítést a zálog tárgyából. Abszolút hatályú, a zálogtárgyból történő kielégítést mindenki tűrni köteles, aki a zálogjog alapítását követően a zálogtárgyon jogot szerez.
4.2. A zálogjog alanyai
1.	zálogjogosult, aki egyben az alapjogviszonyból származó követelés jogosultja is, és aki a zálogtárgyból kielégítést kereshet;
2.	a személyes vagy kötelmi kötetezett, aki az alapjogviszonyból származó. zálogjoggal biztosított követelés kötelezettje;
3.	a  zálogkötelezett vagy dologi kötelezett, akinek rendelkezési joga van a zálog tárgyán, és aki adott esetben a kielégítést tűrni köteles.
Bár a személyi és a zálogkötelezett általában ugyanaz a személy, de különböző személyek is lehetnek. Akár úgy, hogy eleve harmadik személy ajánlja fel valamilyen okból a tulajdonát zálogtárgyként, akár úgy, hogy a személyi kötelezett a zálogtárgyat utóbb - zálogjoggal terhelten - másra átruházza. A zálogtárgyat átruházni csak a zálogkötelezettséggel együtt lehet. Aki zálogjoggal terhelt dolog tulajdonjogát szerzi meg, utóbb tűrni köteles, hogy a zálogjogosult igényét kielégítse. A zálogkötelezett természetesen nem kötelezhető az alapkövetelés kiegyenlítésére, de ezt önként - a zálogtárgy elvesztését megelőzendő - megteheti. Mind a zálogtárgyból történő kielégítés, mind pedig az alapkövetelés kielégítése esetén a zálogjog megszűnik, és az alapkövetelés a kielégítés erejéig a zálogkötelezettre száll át.
A zálogjogosult oldalán is bekövetkezhet jogutódlás. Az alapkövetelés átszállásával a zálogjog is átszáll az új jogosultra. A zálogjog önmagában nem, csak az alapköveteléssel együtt ruházható át. Ettől eltérően csak törvény rendelkezhet esetében. Ha a zálogjogosult alapkövetelését nem a személyes kötelezett elégíti ki, a zálogjoga megtérítési igény erejéig a kielégítő személyre száll át.
4.3. A zálogjog fajtái
a) A dolgokon fennálló zálogjogok 
•	Jelzálogjog esetén a zálogtárgy a zálogkötelezett birtokában marad. az nem kerül a zálogjogosultnak átadásra. A zálogkötelezett a zálog tárgyát használhatja, hasznosíthatja. Ha a zálogtárgy állagának romlása a kielégítést veszélyezteti, a jogosult követelheti a helyreállítást vagy más biztosíték adását, ennek hiányában kielégítési joga megnyílik. Ha a kötelezett vagy más személy a zálogtárgy épségét veszélyezteti. a jogosult kérheti a veszélyeztető magatartás megtiltását, a veszély elhárítását.Ingatlant csak jelzálog útján lehet elzálogosítani.
•	Kézizálogjognál a zálog tárgya a jogosultnak vagy harmadik személynek (zálogtartó) átadásra kerül, aki a zálogjog megszűnésekor köteles azt visszaadni. A jogosult vagy zálogtartó a zálogtárgyat  nem használhatja, nem hasznosíthatja, de köteles épségét mindenkor megőrizni. Állagromlás vagy értékcsökkenés veszélye esetén a személyes vagy a zálogkötelezett kérheti a zálogtárgy visszaadását, ha más, megfelelő biztosítékot ajánl fel helyette.
b) Vagyont terhelő (lebegő) zálogjog
Az egyik legjelentősebb zálogfajta. Zálogjog alapítható a jogi személyek, illetve a jogi személyiség nélküli gazdasági társaságok (közkereseti társaság, betéti társaság) vagyonán, vagy annak egy - önálló gazdasági egységként működtethető - részén.
A zálog tárgya nem konkrétan meghatározott, a zálogjog mintegy “lebeg" a vagyon, mint dologösszesség felett. A zálogszerződésben nem kell pontosan meghatározni, hogy mely dolgokra, jogokra. követelésekre vonatkozik a zálogjog. A “fedezet" értéke folyamatosan változhat: a zálogjog kiterjed a zálogszerződés megkötése után a vagyon részévé váló vagyontárgyra is. de megszűnik a vagyonból kikerülő tárgyak vonatkozásában.
Zálogkötelezett csak jogi személy, illetve jogi személyiség nélküli gazdasági társaság lehet. Természetes személy vagyonára nem vezethető zálogjog, mint ahogy egyéni vállalkozóéra sem, mert az egyéni vállalkozás nem rendelkezik a vállalkozóétól elkülönült vagyonnal.
A zálogjogosultat sajátos alakító jog illeti meg, mert a kielégítési jogának megnyílta után a zálogkötelezetthez intézett egyoldalú, írásbeli jognyilatkozatával a lebegő zálogjogot a vagyon részét képező konkrét vagyontárgyakat terhelő zálogjoggá alakíthatja (átalakító jognyilatkozat). A kielégítési jog megnyílta előtt átalakító nyilatkozatot csak abban az esetben tehet, ha a vagyon csökkenése a kielégítést veszélyeztető mértékű. A vagyon ilyen csökkenéséről a zálogkötelezett a jogosultat értesíteni köteles. A kielégítést veszélyeztető mérték megítélése mérlegelés kérdése, de a felek a zálogszerződésben meghatározhatják, hogy mi tekinthető ilyen csökkenésnek. A felek abban is megállapodhatnak, hogy a jogosult ellenőrizheti a kötelezett gazdálkodását.
c) Jogokon, követeléseken fennálló zálogjog
Átruházható, vagyoni értékkel bíró jogokon (pl.: szabadalmi jog; kft.-üzletrész, mint tagsági jogokat megtestesítő eszmei vagyonhányad) és követeléseken (pl.: tipikusan pénzkövetelés: bankszámla-követelés; dologszolgáltatásra irányuló követelés) is alapítható zálogjog. A zálogkötelezett alatt a jog, követelés jogosultját kell érteni.
d) Önálló zálogjog
Az önálló zálogjog olyan zálogjog. mely mögött nem áll személyes kötelezett, személyes követelés. Az alanyok köre zálogjogosultra és zálogkötelezettre redukálódik, és a zálogjog jogilag ügy viselkedik, mintha nem is lett volna alapjogviszony, és abból származó követelés. A felek a zálogszerződésben meghatározzák azt az összeget, melynek összegéig a zálogtárgy kielégítés alapja lehet, de nem jelölik meg a követelés jogalapját.
Az alapjogviszony vagy okot adó körülmény gyakorlatilag ekkor is létezik, de a felek ettől a zálogjogot jogilag függetleníteni kívánják. A zálogjog elveszti járulékos jellegét, alapítását követően megszűnik mellékkötelezettségként funkcionálni. Az önálló zálogjog átruházható. A személyi kötelezett szabadul kötelmi jogi kötelezettsége alól. A jogosult csak a zálogtárgyból kereshet kielégítést, nem követelheti az eredeti kötelezettség teljesítését. A zálogkötelezett az alapjogviszonyból fakadó jogait és kötelezettségeit csak az önálló zálogjog közvetlen megszerzője, illetve a zálogjogot ingyenesen vagy az alapjogviszony ismeretében megszerző jogutódjával szemben érvényesítheti.
Keretbiztosítéki jelzálogjog (Ptk. 263. §). Ez olyan, tartós jogviszonyt biztosító jelzálog, melynél a követelés nem határozható meg előre pontosan, így a jogviszony során keletkező, vagy lehet, hogy keletkező követelések biztosítására szolgáló zálogszerződésben a jogviszonyt, jogcímet jelölik meg, valamint azt a legmagasabb összeget, amelynek keretén belül a jogosult kielégítést kereshet.
44.  A zálogjog keletkezése
Szerződésen, jogszabályon, bírósági határozaton, illetve jogszabály rendelkezése alapján más hatósági határozaton alapulhat.
A zálogszerződést írásban kell megkötni, a szóban vagy ráutaló magatartással alapított zálogjog érvénytelen. Egyes zálogtárgyakra vonatkozó, egyes zálogfajták érvényes alapításához jogszabály további alakiságokat, más feltételeket is megkívánhat.
Ingatlant terhelő jelzálog alapításához az írásbeli szerződésen kívül a jelzálogjognak az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése is szükséges. A szerződésnek alakisági szempontból meg kell felelnie az ingatlan-nyilvántartási törvény által a zálogjog bejegyzésének alapjául szolgáló okirattal szemben támasztott formai követelményeknek.
A tulajdonostárs közös költség hátralékának biztosítására szolgáló zálogjog a közgyűlés határozata, vagy a közös képviselő rendelkezése alapján is bejegyezhető.
Ingó-jelzálogjog, valamint vagyont terhelő zálogjog alapításához a Ptk. közokirati formát kíván meg, valamint a jelzálognak a Magyar Országos Közjegyzői Kamaránál (MOKK) vezetett zálogjogi nyilvántartásba történő bejegyzését.
Kézizálogjog létrejöttéhez a zálogtárgy átadása is szükséges a jogosultnak vagy a zálogtartónak.
Jogot terhelő zálogjoghoz fő szabályként elegendő az írásbeli szerződés, de ha a jog fennállását közhitelű nyilvántartás tanúsítja, és az erről szóló jogszabály kötelezővé teszi, úgy a nyilvántartási bejegyzés is szükséges. Így például szabadalmi jog elzálogosításához a szabadalmi lajstromba történő bejegyzés feltétel.
A jogszabályon alapuló ügynevezett törvényes zálogjogra számos példát találhatunkTörvényes zálogjoga van a vállalkozónak a vállalkozói díj biztosítására a megrendelő azon vagyontárgyain, melyek birtokába kerültek (Ptk. 397. §), az ingatlan bérbeadójának a bérleti díj és járulékai erejéig a bérlő bérleményben lévő tárgyain (Ptk. 429. §), a haszonbérbe adónak a haszonbér biztosítására a dolog hasznain, a haszonbérlőnek a haszonbérelt területen lévő tárgyain (Ptk. 456. §), a megbízottnak költségei és díja biztosítására a megbízónak azon dolgain, melyek a megbízás folytán birtokába kerültek (Ptk. 480. §), a fuvarozónak (Ptk. 499. §), a bizományosnak [Ptk. 513. § (2)], a szállítmányozónak (Ptk. ~ 19. §), és még sorolhatnánk.
4.5. A zálog tárgya
Zálogjog tárgya lehet minden birtokba vehető dolog, átruházható jog vagy követelés.
Dologként lehet ingó, ingatlan, de akár értékpapír vagy pénz is Az oszthatatlan dolog egy része nem zálogosítható el, csak egészként terhelhető zálogjoggal. Jelzálog esetén azonban zálogtárgy lehet a közös tulajdonban álló dologban, ingatlanban a kötelezettnek fennálló tulajdonhányada, de itt is csak az egész tulajdonhányad. Jelzálognál továbbá ha a zálogtárgy egyediesítése, konkrét meghatározása nem lehetséges, az körülírással. vagy fajta és mennyiség szerint is meghatározható. Sajátos a zálogtárgy a lebegő zálogjog esetén, mely a vagyonon, mint dolgokat, jogokat, követeléseket tartalmazó dologösszességen áll fenn, melynek tartalma folyamatosan változhat.
A jognak vagy követelésnek átruházhatónak (engedményezhetőnek) kell lennie, személyhez kötött jogosultságok (pl.: haszonélvezet, tartás iránti jog) nem képezhetik zálog tárgyát.
A zálogjog a dolog hasznaira is kiterjedhet a felek megállapodása alapján.
Ugyanazon követelés biztosítására több zálogtárgyat is terhelhet zálogjog. Ha a felek nem rendelkeznek egyértelműen, kétség esetén valamennyi zálogtárgy az egész követelés biztosítására szolgál. Ha ezek több személy tulajdonában vannak, és jogviszonyukból más nem következik, helytállási kötelezettségük a zálogtárgyak értékének arányához igazodik. A kielégítés sorrendjét jogosult döntheti el a kielégítéshez szükséges mértékig. Ha a kielégítés valamelyik zálogkötelezettre nézve meghaladja az értékarányos helytállást, megtérítési igénye keletkezik a többi zálogkötelezettel szemben.Egy zálogtárgyat több zálogjog is terhelhet.
4.6. A zálogigény érvényesítése
A zálogtárgyból fő szabály szerint nem kereshető közvetlen kielégítés. A zálogigény érvényesítése bírósági határozat alapján lefolytatott végrehajtás útján történik.
Eltérő jogszabályi rendelkezések a felek számára többféle alternatívát kínálnak:
a) A fuvarozót, illetve őt követően a szállítmányozót megillető törvényes és privilegizált zálogjog esetén a jogosult igényét más zálogjogosultakat megelőzően, bírósági eljárás nélkül, kereskedelmi forgalomban való értékesítéssel elégítheti ki [Ptk. 499. § (4), 519. §
b) A Ptk. 1996, május 1. napja előtt általános érvénnyel semmisnek nyilvánította az olyan megállapodások megkötését, melynek értelmében a jogosult a személyi kötelezett nem teljesítése esetén megszerzi a zálogtárgy tulajdonjogát (lex comissoria tilalma).
A hatályos szabályozás a semmisség jogkövetkezményét már csak a kielégítési jog megnyílta előtt kötött ilyen megállapodásokhoz fűzi. Magában a zálogszerződésben foglalt ilyen rendelkezés semmis, a kielégítési jog megnyílta után azonban már szabadon megállapodhatnak a felek abban, hogy a jogosult a zálogtárgy tulajdonjogának megszerzésével nyer kielégítést.
c)	A kielégítési jog megnyílta előtt is írásba foglalt megállapodásban megegyezhetnek a felek 
1.	a zálogtárgyat közösen értékesítik. Ha az értékesítés a határidőn belül sikertelen, a megállapodás hatályát veszti;
2.	a jogosult a zálogtárgyat bírósági végrehajtás nélkül maga értékesíti, feltéve, hogy a zálogtárgynak hivatalosan jegyzett piaci ára van, vagy a jogosult záloghitel nyújtásával üzletszerűen foglalkozik (pl. hitelintézet);
3.	a jogosult a zálogtárgy értékesítésére záloghitel nyújtásával üzletszerűen, vagy árverés szervezésével hivatalból (pl. bírósági végrehajtó, felszámoló) foglalkozó harmadik személynek megbízást adhat.
Az értékesítésből befolyt összeg a jogosultat illeti, de köteles elszámolni a kötelezettel. Ha egy zálogtárgyat több zálogjog terhel, közöttük törvény állíthat fel kielégítési sorrendet (rangsor), mint teszi például a Ptk. a fiavarozó, majd őt követő rangsorban a szállítmányozó törvényes és privilegizált zálogjoga esetén. Törvényi rendelkezés hiányában a zálogjog keletkezési idejének sorrendjében nyerhetnek kielégítést a jogosultak.
A zálogjog egyébként is más követeléseket megelőzően biztosít kielégítést, tehát a zálogtárgyat terhelő, más jogcímen alapuló követelésekhez képest privilegizált.
4.7. A zálogjog megszűnése
1.	az alapkövetelés kielégítésével (ha nem a személyes kötelezett elégíti ki, a zálogjog nem szűnik meg, hanem a kielégítő személyre száll át), egyéb okból történő megszűnésével, vagy a zálogjog átruházása nélküli átszállásával;
2.	a zálogszerződés megszüntetésével, felbontásával, a jogosult lemondásával;
3.	ha a zálogjogosult a zálogtárgy tulajdonjogát, vagy a zálogtárgy tulajdonosa a biztosított követelést megszerzi;
4.	ha a zálogtárgy elpusztul (de ha az elpusztulásért a zálogkötelezett felelős, a jogosult viszont nem, új zálogtárgy követelhető);
5.	ha törvény így rendelkezik (pl.: a végrehajtási, felszámolási eljárás esetén).
 A jelzálog az alapkövetelés elévülésével, a kézizálogjog a zálogtárgy visszaadásával megszűnik. Utóbbi akkor is, ha a zálogjogosult birtokából a zálogtárgy kikerül, és azt egy éven belül nem szerzi vissza, illetve nem fordul e célból bírósághoz.
4.8. Zálogjog a felszámolási eljárásban
Zálog esetén a felszámolást elrendelő végzés közzétételével a zálogjog ugyan nem szűnik meg ,de a jogosult ettől az időponttól csak a felszámolási eljárás keretei között, szabályai alapján kaphat kielégítést. 
A zálogtárgyat a felszámoló a felszámolási eljárásban értékesíti. Az értékesítéssel a zálogjog megszűnik. és a zálogjogosult a kielégítési sorrend második csoportjában, a felszámolás költségeinek kielégítése után nyerhet kielégítést a zálogjog erejéig.
Ha a zálogtárgyat a felszámolási eljárás befejezéséig nem sikerült értékesíteni, akkor azt az egyéb értékesítetlen vagyontárgyakkal együtt a hitelezők között felosztják. Ez bíróság végzése alapján történik.
Kedvezőbb helyzetben vannak azok a zálogjogosultak, akiknek zálogjoga a felszámolási eljárás kezdő időpontját megelőzően legalább egy évvel keletkezett. Ha a zálogjogot alapító szerződés vonatkozásában a rosszhiszemű fedezetelvonást, vagy ingyenességet vélelmezni nem kell, úgy a felszámoló a zálogtárgy értékesítéséből befolyt - az értékesítés költségeivel csökkentett - összeg 50%-át kizárólag a zálogjogosult követelésének kielégítésére fordíthatja. Csak a fennmaradó összeg szolgálhat az egyéb hitelezők kielégítésére is. Ez a szabály egyébként az óvadékra is irányadó.
4.9. Zálogjog a közraktározásban
a) Közraktár, mint zálogkötelezett: Közraktár kizárólag a közraktári tevékenység folytatásával közvetlenül összefüggő célra vehet fel kölcsönt és zálogjogot kizárólag ennek biztosítására engedhet vagyontárgyain, tehát csak korlátozott körben lehet zálogkötelezett. A közraktár által felvett kölcsön biztosítékául zálogjogot a közraktár alaptőkéjét jelentő ingatlanra nem lehet alapítani.
b) Közraktár, mint zálogjogosult: a közraktárat a meg nem fizetett közraktári díj, valamint a közraktári szerződésben kikötött egyéb szolgáltatások díjai biztosítékául az árura - minden zálogjogosultat megelőzően - törvényes zálogjog illeti meg.
c) A közraktárnál elhelyezett áru, mint zálogtárgy: Az közraktár közraktári jegyet állít ki, mely két részből, árujegyből és zálogjegyből áll. Ezek forgatható értékpapírnak minősülnek. A zálogjegy az elhelyezett árun fennálló zálogjogot testesít meg, igazolja azon kölcsönügylet tényét, melynek fedezetéül a zálogjegyet átadták. Ennek következtében a zálogjegy, mint értékpapír átruházásával a zálogjog az alapkövetelés átruházása nélkül is elidegeníthető. 
4.10. A zálogjog járulékos jellege
Funkcionálisan a zálogjog járulékos mellékkötelezettség. Érvénytelen követelés nem biztosítható zálogjoggal érvényesen; bírósági úton nem érvényesíthető követelés zálogjoggal biztosítása semmis.
Az önálló zálogjog nem járulékos, mint ahogy a közraktárban elhelyezett árun fennálló zálogjog - mivel értékpapír testesíti meg - mintegy absztrahálódik az alapjogviszonytól, átruházására, igényérvényesítésre az értékpapírokra irányadó szabályok szerint kerülhet sor.
Terjedelmét az alapkövetelés és járulékainak, az igényérvényesítés költségeinek, a zálogtárgyra fordított szükséges költségeknek a mértéke határozza meg. Az alapkövetelés átszállásával - főszabályként - a zálogjog is átszáll, a zálogjog csak a követeléssel együtt ruházható át.
A zálogjog bármilyen követelés biztosítására alapítható, ha az pénzben kifejezett vagy kifejezhető. Jövőbeli, vagy feltételhez kötött követelés is biztosítható zálogjoggal.
5. A bankgarancia
5.1. A szerződés gazdasági szerepe
A kötelezettségvállalásnak ez a speciális formája a letét háttérbe szorulásával kezdett terjedni a magyar bankok gyakorlatában, hogy a bankkezesség mellett a leggyakoribb banki biztosítékká váljék.
Több jogszabály is a bankgaranciát követeli meg biztosítékként, pl. halasztott vámfizetéshez, vámszabadterület működtetéséhez, vámraktár létesítéséhez, jövedéki tevékenység végzéséhez, utazásszervező tevékenységhez stb.
A külföldi partnerrel kötött ügyleteknél pedig általánosan kért és elfogadott a bankgarancia, mint biztosíték.
5.2. A bankgarancia jogi szabályozása fogalma
Egységes jogi szabályozásának kialakítására a Nemzetközi Kereskedelmi Kamara (ICC) már két szabálygyűjteményt is kidolgozott.
Magyarországon először a Magyar Nemzeti Bank Elnökének 1/1977 (XI. 18.) számú rendelkezése szabályozta. A Polgári Törvénykönyv 1977. évi átfogó módosításának eredményeként lett beiktatva a szerződést biztosító mellékkötelezettségek körébe.
 “A bank kötelezettséget vállalhat arra, hogy meghatározott feltételek - így különösen eredmény beállta vagy elmaradása, illetve okmányok benyújtása - esetében határidőn belül a kedvezményezettnek a megállapított összeghatárig fog teljesíteni."
A bank a pénzfizetésre kötelezett megbízása alapján a pénzkövetelésre jogosulttal szemben meghatározott határidőig arra kötelezi magát, hogy amennyiben a kötelezett a szerződésben meghatározott fizetési kötelezettségeit nem teljesíti, helyette a jogosult felhívására fizetni fog a bankgarancia nyilatkozatban meghatározott feltételek szerint.
Tehát nem a bank javára szolgáló garanciáról, hanem a bank által más javára történő biztosíték nyújtásáról van szó.
5.3. A bankgarancia jellege
Alapügyletet biztosító mellékkötelem. A személyi biztosítékok körébe tartozik. A bankgarancia mellékkötelmi jellegéből adódóan megszűnt, vagy létre sem jött szerződés biztosítékaként nem köthető ki.
5.4. A jogviszony keletkezése, szerkezete
A garancia kibocsátás feltétele egy alapjogviszony (szerződés, pályázat) a kötelezett és a jogosult között, melyet a felek biztosítékkal kívánnak megerősíteni. A bankgarancia a jogosult pozícióját védi. Ennek érdekében az alapjogviszony kötelezettje valamely bank - általában a számláját vezető bank - részére garancia megbízást ad, mely szintén egy kétoldalú jogügylet. Ha a bank elvállalja a megbízást, akkor kerül sor a harmadik jogügyletre, a garancia nyilatkozat kibocsátására. Ez a bank részéről adott egyoldalú nyilatkozat, melyhez nem szükséges sem a megbízást adó jóváhagyása, sem a garancia jogosultjának, a hitelezőnek az elfogadó nyilatkozata.
5.5. A jogviszony alanyai
A garanciaügyletnél három jogviszony és jogviszonyként két-két szereplő, de összesen csak három szereplő van:
1. Garancia-megbízó
Az alapjogviszony kötelezettje, a garanciameghízás jogosultja, ő bízza meg a bankot a garancia vállalásával.
2. Garantáló bank (garans)
A garancia kibocsátója. melyet a kötelezett megbízása alapján vállal.
3. Kedvezményezett
Az alapjogviszony jogosultja, őt biztosítja a garancia.
5.6. A jogviszony tartalma, a felek jogai és kötelezettségei
A garancia megbízás alapján a bank főkötelezettsége, hogy a garancia nyilatkozatot kiállítsa. és azt a kedvezményezett részére továbbítsa.
A garancia nyilatkozat alapján a bank kötelezettsége, hogy a garancia nyilatkozatban meghatározottak szerint fizetést teljesítsen a kedvezményezett részére.
A bank kötelezettsége többirányú:
1.	A garancianyilatkozat kiállítása és megküldése a kedvezményezett részére.
2.	A kedvezményezettnek fizetés teljesítése a kötelezett mulasztása esetében.
A bank köteles olyan tartalmú nyilatkozatot tenni, amilyenre a megbízás szólt.
A garancianyilatkozat fő tartalmi elemei:
•	kedvezményezett megnevezése,
•	futamidő, a garanciavállalás határidejének megjelölése,
•	a garancia összege,
•	annak meghatározása, hogy a garancia feltételhez kötött - ekkor a feltételek megjelölése -, vagy feltétel nélküli.

A bank csak meghatározott ideig köteles a garancia nyújtására, a határidő (garancia-futamidő) lejártával a bank kötelezettségvállalása megszűnik (jogvesztő határidő). A bankok egyaránt vállalnak éven belüli. de éven túli futamidős garanciát is. A bankgarancia igénybevételére nyitva álló végső időpontot az alapkötelem lejártát követő időpontra kell tenni azért, hogy a kedvezményezettnek elegendő ideje legyen a garans felszólítására, a kötelezett késedelme vagy mulasztása esetén.
A garancia futamidejének jogvesztő jellegéből fakad a kedvezményezett azon kockázata, hogy a garanciát csak ennek lejárta előtt veheti igénybe. Az igénybevétel során még a postai futamidő kockázatát is a kedvezményezett viseli, a nemzetközi joggyakorlat alapján a teljesítési határidő meghosszabbítására még vis major esetén sem kerülhet sor.
A bank csak az előre megállapított, konkrét összeghatárig köteles teljesíteni akkor is, ha a jogosult alapjogviszonyból szárinazó követelése ennél magasabb. A bank helytállási kötelezettsége csökken a főkötelezett teljesítésével. A banknak tehát nem kell megfizetni az általa garantált összegnek azon részét, melyet a kötelezett már megfizetett a jogosultnak, ellenkező esetben a kedvezményezett jogalap nélkül gazdagodna. A garantőr ezért jogosult vizsgálni az adós teljesítését.
A bank kötelezettségvállalása egyoldalú, mely teljességgel független a megbízó és a kedvezményezett közötti alapjogviszonytól, attól absztrahálódott, emiatt a bank nem jogosult a kedvezményezettel szemben az alapjogviszonyból származó kifogások érvényesítésére.
A bank a teljesítést meghatározott feltételek fennállásától teheti függővé, pl.: meghatározott okmányok, dokumentumok, bizonylatok, határozatok benyújtása, nyilatkozatok megadása.
E feltételek biztosítása és meglétük bizonyítása a kedvezményezett kötelezettsége.
A fizetési feltételek a garancia-megbízó védelmét szolgálják annyiban, hogy csökkentik a kedvezményezett részéről történő joggal való visszaélés lehetőségét. A garans bank jogait a gyakorlat alakította ki, és a felek a megbízási szerződésben rögzítik.
A bankok garanciavállalásukat általában viszont biztosítékhoz kötik. pl. megbízó számlájának vezetése, kezesség, óvadék, zálogjog stb.
A bankok többnyire felhatalmazást kérnek a megbízótól, hogy a helyette történő teljesítés esetén, annak összegét azonnal beszedhessék bankszámlájáról.
A bankok gyakran kikötik az alapjogviszony megvizsgálásának jogát.
A garancia elvállalása rendszerint ellenérték, díj fejében történik. A garanciadíjat a garanciavállalás napjától a kötelezettség lejáratáig, a garantált összeg után - a kamatszámítási módszer szerint, naptári napokra - számítják.
5.7. A bankgarancia megszűnése
A bankgarancia megszűnik:
1.	a garanciamegbízó teljesítésével tárgytalanná válik, 
2.	garans saját helytállásával,
3.	garancia futamidejének lejártával.
5.8. A bankgarancia fajtái
A különböző típusokat a biztosítások tárgya, igénybevételük módja, illetve az esetlegesen közbekapcsolt második bank helyzete szerint csoportosíthatjuk.
5.8.1. Biztosítás tárgya szerint
a) Ajánlati, más néven tendergarancia
Ez szinte minden versenytárgyalás velejárója. A pályázat kiírói a pályázat feltételeként követelik meg a résztvevőktől, hogy egy-egy bank garantálja a pályázatukban vállalt kötelezettségek megtartását. A versenytárgyalást kiíró így biztosítja magát.
b) A teljesítési garancia
Több garancia együttes vállalását jelenti, melyeknek célja a kedvezményezett hibás vagy nem teljesítés elleni védelme. Amennyiben a kötelezettség részbeni teljesítése is lehetséges. a garancia is megköthető különböző részletekre. csökkentve így a jogosulatlan igénybevétel rizikóját.
c) Visszafizetési garancia
A már kifizetett előleg, illetve foglaló visszafizetését biztosítja arra az esetre, ha a kötelezett nem vagy nem szerződésszerűen teljesít.
5.8.2. Az igénybevétel módja szerinti garancia
a) Első követelésre szóló garancia
Ezt a garanciát a bank a kedvezményezett első követelésére azonnal, feltétel nélkül köteles kifizetni.
b) Feltételhez kötött garanciák
A bank meghatározott dokumentumok, bizonylatok, határozatok benyújtásához, illetve nyilatkozat megtételéhez köti a teljesítést.
5 .8.3 . A bank helyzete szerinti csoportosítás
Az ún. konzorcium garancia esetében a résztvevő bankok - a nagy rizikóra tekintettel - megosztják egymás között a garancia kötelezettséget. 
a) A közvetlen garancia
A kedvezményezett részéről történő igénybevétele során a második bank csupán továbbítja a hitelező követelését az eredetileg megbízott bank felé, illetve a garanciaösszeget továbbítja a kedvezményezett részére. A másodikként közbekapcsolt bank feladata csak a személyek és aláírások azonosítására szorítkozik, csak a legritkább esetben terjed ki önálló fizetési kötelezettségre. Ha a második bank tartozásátvállalással kötelezi magát a megbízott bank által vállalt garancia kifizetésére, a két bank egyetemlegesen felel és a hitelező szabadon választhat kitől kérjen teljesítést.
b) A közvetett garancia
A  garancia-megbízó rendelkezése alapján jön létre, amikor az első bank garancia-megbízást ad egy - a kedvezményezett székhelye szerinti - banknak, amelyet az saját joga szerint köteles végrehajtani. Ilyenkor az első bank csupán közvetett módon, a második bank útján nyújt garanciát a kedvezményezett részére. A létrejövő garancia-szerződésre így a kedvezményezett helyi joga irányadó.
c) A konzorciálgarancia
Ha a garancia összege olyan magas, hogy egyetlen bank sem hajlandó egyedül a rizikót vállalni, több bank együttesen is vállalhat garanciát. Többféle formában is létrejöhet.
            ca) Pro rata felelősség
Minden résztvevő bank közvetlenül, meghatározott összeg erejéig vállal garanciát, és a kedvezményezett az illető bankot csak kvótájának erejéig veheti igénybe. A bankok felelősségvállalása tehát nem egyetemleges.
Konzorciálvezetőnek azt a bankot nevezik, amely a garanciaigényt a többi résztvevő bank felé közvetítette.
             cb) Egy bank teljes felelőssége, belső viszontgaranciákkal
A garancia teljes összegét egy bank bocsátja rendelkezésre a saját nevében, tehát a kedvezményezett tőle, és csak tőle követelheti azt. A garanciát vállaló bankkal szemben azonban egy, további bankokból álló konzorcium viszontgaranciát bocsát ki, amelynek a százalékos nagyságát a garancialevél tartalmazza.
              cc) Utólagos konzorcium
Megalapítására is többször kerül sor. Pl. ha az import ország előírásai a garancia kiállítására olyan rövid határidőt engedélyeznek csak, amely nem elegendő egy konzorcium felállítására, egy tapasztalt bank egyedül vállalja el ideiglenesen a kötelezettséget, majd utólagos konzorciummal csökkenti a saját rizikóját.

18 A SZÁMLASZERZŐDÉSEK, FIZETÉSI MÓDOZATOK
I. SZÁMLASZERZŐDÉSEK
1. A bankszámlaszerződés

1.1. Bankszámlaszerződés .fogalma
Ptk. 529. § (l). “A bankszámlaszerződéssel a pénzintézet kötelezettséget vállal arra, hogy a vele szerződő fél (számlatulajdonos) rendelkezésére álló pénzeszközöket kezeli és nyilvántartja azok terhére a szabályszerű kifizetési és átutalási megbízásokat teljesíti, a számlatulajdonost a számla javára és terhére írt összegekről, valamint a számla egyenlegéről értesíti."
1.2. A jogviszony keletkezése
A számlatulajdonos (ügyfél) és a hitelintézet között jön létre.
A pénzforgalomról, a pénzforgalmi szolgáltatásokról és az elektronikus fizetési eszközökről szóló 232/2001. (XII.10.) Korm. rendelet szerint a belföldi jogi személyek és jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, valamint az általános forgalmi adó fizetésére köteles magánszemélyek, egyéni vállalkozók - ha jogszabály kivételt nem tesz - kötelesek pénzeszközeiket bankszámlán tartani, pénzforgalmukat pénzforgalmi bankszámlán lebonyolítani, és pénzforgalmukat pénzforgalmi bankszámlán lebonyolítani, és ennek érdekében bankszámlaszerződést kötni.
A bankszámla vezetésére felhatalmazott hitelintézetet bankszámlaszerződéskötési kötelezettség terheli.
A bankszámlaszerződések jelentős részét a felek tehát nem szabad akaratukból, hanem a jogszabály által előírt szerződéskötési kötelezettségüknek eleget téve kötik.
Szabadon csak a jogszabály által nem érintett természetes személyek és szervezetek köthetnek bankszámlaszerződést.
A szerződés formájára nézve a jogszabályok nem tartalmaznak megkötést, de a pénzforgalom biztonsága érdekében a hitelintézetek ragaszkodnak az írásbeli alakhoz.
A felek a szerződést általában határozatlan időre hozzák létre. A bankszámlaszerződés specialitása, hogy a bankszámla kimerülésének ellenére sem szűnik meg.
1.3. A, jogviszony alanyai
Egyik alanya mindig hitelintézet. A Hpt. értelmében ugyanis pénzforgalmi szolgáltatást egyedül hitelintézet (bank, szakosított hitelintézet, szövetkezeti hitelintézet) végezhet. A szövetkezeti hitelintézet (takarékszövetkezet) ilyen szolgáltatást csak tagjai számára végezhet, azaz csak tagjaival köthet bankszámlaszerződést.
Másik alanya, a számlatulajdonos, bárki lehet. A számlatulajdonosok körét két csoportra osztjuk:
- A 232/2001. (XII. 10.) Kormány rendelet által szerződéskötésre kötelezett személyek:
- jogi személyek,
- jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, 
- forgalmi adó fizetésére kötelezett természetes személyek, 
- egyéni vállalkozók.
Ezeket az alanyokat tehát szerződéskötési kötelezettség terheli.
Bankszámlaszerződés kötésére és bankszámla nyitására azonban jogosultak olyan személyek is, akiket ilyen jogszabályi kötelezettség nem terhel. Minden jogalanynak lehetősége van mind pénzforgalmi. mind lakossági bankszámla nyitására. Az ilyen - nem kötelezett - jogalanyoknak azonban, ha pénzforgalmi bankszámlát kívánnak nyitni, akkor kifejezetten így kell rendelkezniük a bankszámlaszerződésben, mert ha e szerződésben nincs utalás arra, hogy a bankszámlát pénzforgalmi bankszámlaként nyitották meg, akkor a bankszámlát lakossági bankszámlának kell tekinteni.
1.4. A jogviszony tárgya
A bankszámlaszerződés tárgyát a bankszámla képezi, amelyen belül pénzforgalmi és lakossági bankszámlát lehet megkülönböztetni. A pénzforgalmi bankszámla olyan bankszámla, amelyet a számlatulajdonos pénzforgalmának lebonyolítása céljából, vállalkozási tevékenységével kapcsolatban, törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott kötelezettség alapján nyit, avagy ilyen kötelezettség hiányában a számlatulajdonos kifejezetten pénzforgalmi bankszámlaként nyit.
1.5. A jogviszony tartalma
A jogviszony tartalmát a felek által kötött szerződés, a vonatkozó jogszabályok. valamint a szerződő hitelintézetek Általános és Üzletági Üzletszabályzata batározza meg. A bankszámlaszerződésben a számlatulajdonos kénytelen elfogadni a bank általános szerződési feltételeket tartalmazó üzleti szabályzatát, amely így a szerződés részévé válik.
A bankszámlaszerződés megbízási típusú szerződés, mely egyaránt vonatkozik a számlapénz kezelésére és ezen belül a pénzforgalmi műveletek teljesítésére. A számlaviszony tehát egy megbízási jellegű polgári jogi jogviszony.
1.5.1. A hitelintézet jogai és kötelezettségei
A hitelintézet alapvető kötelezettségeit:
•	a számlán lévő pénzeszközöket kezeli és nyilvántartja 
•	ezek terhére kifizetési és átutalási megbízásokat teljesít 
•	a számlatulajdonost a számla javára és terhére írt összegekről, valamint a számla egyenlegéről értesíti.
A hitelintézet a számlatulajdonos megbízása szerint tehát a számla terhére kifizetéseket eszközöl, az arra befutó összegeket jóváírja, vagy meghatározott összeget elkülönítetten kezel, illetve leköt.
A hitelintézet közreműködik a számlatulajdonosok pénzkötelmeinek teljesítésében. Pénzforgalmi tevékenységet végez a számlatulajdonos megbízásából. A pénzforgalmi műveletek realizálása az ún. fizetési módozatokon keresztül történik. A számlatulajdonos határozza meg azt, hogy a hitelintézet melyik fizetési módot alkalmazza. az alábbi fizetési módozatok választhatóak:
a) átutalás (egyszerű és csoportos),
b) beszedési megbízás (azonnali-, csoportos-, határidős- és váltó), 
c) okmányos meghitelezés,
d) készpénz-helyettesítő fizetési eszközök (csekk, bankkártya). 
e) készpénzfizetés.
A hitelintézet a számlatulajdonost a bankszámlán történt terhelésről, illetőleg jóváírásról írásban, az ún. bankszámlakivonattal köteles értesíteni. A kivonatot minden olyan munkanapon el kell készíteni, amelyen terhelés, vagy jóváírás történt és azt a számlatulajdonosnak haladéktalanul továbbítani kell. Lakossági bankszámlán történő terhelésről, illetőleg jóváírásról a hitelintézet a számlatulajdonost a szerződésben meghatározott időben időszakonként, de havonta legalább egy alkalommal értesíti a bankszámlakivonattal.
A hitelintézetek által nyújtott többletszolgáltatások például az alábbiak lehetnek:
•	hitelnyújtás (ennek fedezete a bankszámlára folyamatosan befolyó összeg, pl. fizetés, nyugdíj),
•	bankgarancia vállalása, 
•	bankkártya szolgáltatás, 
•	fedezetigazolás adása, 
•	telefonos, vagy számítógépes szolgáltatás (az ügyfél akár otthonról is adhatja az utasításokat),
•	a bankszámlán fennálló követelés (egyenleg) után kamatot fizet,
•	a bankszámla egyenlegét le lehet kötni (betét),
•	limitfigyelési szolgáltatást nyújt (a számlatulajdonos meghatározza, hogy maximum mekkora              összeget fizethet ki a hitelintézet, pl. telefon-, gáz-, villany, vagy fűtésszámlára. A megadott limitösszegtől magasabb összeget a hitelintézet nem fizeti ki).
Ezekért ellenszolgáltatás ,jár. A bankszámla vezetéséért, pénzforgalmának lebonyolításáért pénzforgalmi jutalékot, az egyéb kapcsolódó szolgáltatásokért díjat, vagy jutalékot számít fel. Folyósított hitelei után pedig kamatot kér.
A hitelintézet ellenszolgáltatásra való jogosultságát a jogszabály is igyekszik biztosítani.A hitelintézet további alapvető jogosultsága, hogy a számlán lévő összegeket használhatja, de mindenkor készen kell állnia a számla összegének megfelelő pénzösszeg kifizetésére. A betéti jelleget nélkülöző számlapénzt tulajdonként nem használhatja, annak nem válik tulajdonosává.
1.5.2. A számlatulajdonos jogai és kötelezettségei
A számlatulajdonos ügyfélnek az ellenszolgáltatást meg kell fizetnie.
Legalapvetőbb jogosultsága a bankszámla feletti rendelkezés ,joga.
A gazdálkodó szervezetek és egyéb jogi személyek pénzforgalmi bankszámla feletti rendelkezéséhez 2 képviseleti joggal felruházott személy aláírása szükséges, kivéve, ha jogszabály. vagy a szerződés másképpen rendelkezik
A számlatulajdonosnak írásban be kell jelentenie a rendelkezési joggal felruházott személyt, vagy személyeket.
A lakossági bankszámla felett a számlaszerződésben meghatározott módon rendelkezik a jogosult.
A bankszámla feletti szabad rendelkezés jogát jogszabály és maguk a felek is korlátozhatják.
A szabad rendelkezés jogának jogszabályi korlátai:
•	csőd, vagy felszámolási eljárás során a vagyonfelügyelő hozzájárulásával lehet csak azzal rendelkezni
•	meghatározott célra lekötött, vagy elkülönítve kezelt pénzeszközök esetében (kezességvállalás, letét) a számlatulajdonos ezen összeggel csak korlátozottan rendelkezhet 
•	végrehajtható bírósági és államigazgatási határozatok alapján a számlatulajdonos rendelkezése nélkül, vagy annak ellenére megterhelhető a bankszámla
•	a fent már említett esetben a hitelintézet saját követelése erejéig a számlatulajdonos hozzájárulása nélkül megterhelheti a bankszámlát.
A számlatulajdonos további jogosultsága az utasítás joga a pénzforgalmi műveletek során.
A megbízó számlatulajdonos hibájából bekövetkezett téves pénzforgalmi műveletek következményeit a számlatulajdonosnak kell viselnie, ezért aszámlatulajdonosnak fokozott gondossággal kell eljárnia
1.6. A jogviszony megszűnése
A legegyszerűbben felmondással szüntethető meg.
Jogszabály is kötelezővé teheti a szerződés megszüntetését. A 39/1984 (XI. 5.) MT rendelet a csődeljárás, illetőleg felszámolási eljárás alatt kötelezi a számlatulajdonost, hogy amennyiben több bankszámlával rendelkezik, az általa választott egy kivételével az összes többi bankszámlaszerződést mondja fel.
2. A folyószámla-szerződés 
2.1. A szerződés fogalma
Ptk. 531. § (1). “A folyószámla-szerződéssel a felek meghatározott jogviszonyból származó kölcsönös pénzköveteléseiknek egységes számlán való elszámolására vállalnak kötelezettséget."
2.2. A jogviszony keletkezése
A folyószámla-szerződést a számlatulajdonosok egymással kötik. A folyószámlát azonban rendszerint hitelintézet vezeti.
A szerződésben a felek arra vállalnak kötelezettséget, hogy a meghatározott jogviszonyból származó kölcsönös pénzköveteléseiket egységes számlán számolják el. A szerződés feltétele tehát a felek között fennálló alapjogviszony. Az ebből fakadó fizetések és elszámolások történnek tehát a folyószámlán. Tartós jogviszony.
Formájára nézve a jogszabály nem tartalmaz megkötést, de azt a felek általában írásba foglalják.
2.3. A jogviszony alanyai
A jogviszony két, vagy több számlatulajdonos között létesül. A jogviszonyhoz kapcsolódik még harmadik alanyként a számlát vezető hitelintézet, a vele kötött bankszámlaszerződésen keresztül.
2.4. A jogviszony tartalma
A folyószámla-szerződés a hitelviszonyok körébe sorolható, mert szükségképpen hitelezéssel is együtt jár annak folytán, hogy az elszámolás időszakonként történik, azaz a szerződő felek kapcsolatuk fennállása alatt kötelesek egymásnak kölcsönösen hitelezni.
A felek a folyószámlán lévő követeléseikkel nem rendelkezhetnek, rendelkezési joguk csak az időszaki lezárást követően megállapított egyenlegre (szaldóra) állhat fenn. A felek között azonban a követelések tekintetében vita merülhet fel. mivel a folyószámlán történő nyilvántartás önmagában még nem jelenti a követelés jogszerűségét, tényleges fennállását.
Erre tekintettel biztosítja a törvény a felek számára a kifogásolás ,jogát. Az egyenleget, illetőleg az annak alapjául szolgáló tartozásokat és követeléseket a felek a közléstől számított 15 napon belül írásban kifogásolhatják. A kifogásolás érvényességi kelléke tehát az írásbeli alak.
Ha a felek az egyenleget nem kifogásolták, vagy a kifogásolt tételekben megegyeztek, illetve a kifogás tárgyában a bíróság határozatot hozott, akkor az egyes követelések megszűnnek és helyükbe a folyószámla-egyenleg lép.
A folyószámlán lévő követelések bizonyos vonatkozásban egységbe olvadásából, valamint az egyes követelésekkel való rendelkezés kizárásából két specifikum következik:
Az első, az elévülés tekintetében érvényesül. Az egyes követelések elévülése az egyenleg elévülésének kezdő időpontjával veszi kezdetét.
A másik specifikum, hogy csak a folyószámla-egyenlegét lehet végrehajtás alá vonni, amely a végrehajtás foganatosításakor áll fenn. A folyószámla egyes tételei nem zálogosíthatók el, nem vezethető rájuk sem kielégítési, sem biztosítási végrehajtás.
II. FIZETÉSI MÓDOZATOK
A gazdasági élet alanyai között létrejött szerződések pénzbeni teljesítése a fizetési forgalom keretében valósul meg. A fizetési forgalom a fizetést teljesítők és elfogadók közötti pénzmozgás, amely készpénzes és készpénz nélküli fizetési módozatokon keresztül realizálódik
Fizetési módok:
1. Átutalás
1. Egyszerű átutalás 
2. Csoportos átutalás                                               
    2. Beszedési megbízás
1. Azonnali beszedési megbízás (azonnali inkasszó)
2. Csoportos beszedési megbízás (csoportos inkasszó) 
3. Határidős beszedési megbízás (határidős inkasszó) 
     3. Okmányos meghitelezés (akkreditív)
  4. Készpénz-helyettesítő fizetési eszközök 
       1. Csekk
  2. Elektronikus fizetési eszköz 
      5. Készpénzfizetés
A fizetés módját a számlatulajdonosok egymás közötti szerződéseikben szabadon állapíthatják meg. Az alkalmazandó fizetési módozatot törvény, vagy kormányrendelet is előírhatja. Amennyiben a számlatulajdonosok a fizetés módjában nem állapodnak meg, azt egyszerű átutalással kell teljesíteni.  
1. Átutalás
1.1. Egyszerű átutalás
A kötelezett megbízza a hitelintézetet, hogy a bankszámlája terhére meghatározott összeget utaljon át (számoljon el) a jogosult bankszámlája javára. (pl. telefonszámla, gyerektartás stb. kifizetése)
1.2. Csoportos átutalás
A kötelezett számlatulajdonos az azonos jogcímen kötegelve benyújtott átutalási megbízások átadásával megbízza a számlavezető hitelintézetet, hogy a pénzforgalmi bankszámlája terhére és a jogosultak bankszámlái javára meghatározott összeget utaljon át (számoljon el).
A készpénzben kifizetett munkabérek és egyéb rendszeres járandóságok (pl. nyugdíjak) bankszámlára utalását könnyíti meg, de alkalmazható más fizetések esetében is.
2. Beszedési megbízás

2.1. Azonnali beszedési megbízás
A jogosult megbízza a bankszámláját vezető hitelintézetet, hogy pénzforgalmi bankszámlája javára, a kötelezett bankszámlája terhére meghatározott összeget szedjen be. Elsődlegesen pénzforgalmi bankszámlák között lehet alkalmazni. Lakossági bankszámla ellen azonnali beszedési megbízást kizárólag végrehajtási lejárás keretében, a végrehajtási törvény alapján lehet benyújtani, illetőleg a lakossági bankszámla tulajdonosának felhatalmazó levele alapján.
Azonnali beszedési megbízásnak csak akkor van helye a bankszámla ellen, ha
a) törvény, vagy kormányrendelet írja elő (ilyen előírást tartalmaz pl: a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. tv., az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv., a közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. Tv., illetve a 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet);
h) a kötelezett ún. felhatalmazó levélben engedi meg a benyújtását A felhatalmazó levélben a kötelezett bejelenti a bankszámláját vezető hitelintézetnek azon számlatulajdonosok nevét bankszámlaszámát, akik jogosultak a bankszámlája terhére azonnali inkasszót benyújtani. A felhatalmazó levélben a teljesítés felső értékhatára és a benyújtási gyakoriság is megjelölhető;
c) a váltót a váltójogi előírások szerint, lejáratkor, fizetés végett az egyenes váltóadós által megjelölt hitelintézetnél bemutatják. A váltó beszedésére irányuló azonnali beszedési megbízás csak pénzforgalmi bankszámla javára nyújtható be és csak pénzforgalmi bankszámla terhére teljesíthető.
A jogosult köteles értesíteni a kötelezettet, a hitelintézet a teljesítés előtt ugyanis nem értesítheti őt.
A hitelintézet a pénzforgalmi bankszámlát a kötelezett rendelkezése nélkül vagy annak ellenére terheli meg.
2.2. Csoportos beszedési megbízás
A jogosult számlatulajdonos az azonos jogcímen kötegelve benyújtott beszedési megbízások átadásával megbízza a számlavezető hitelintézetét, hogy meghatározott összeget a bankszámlája javára és a kötelezettek bankszámlái terhére szedjen be oly módon, hogy azokon fel kell tüntetni a terhelés meghatározott időpontját (terhelési nap) is. A hitelintézet ezen a napon terheli meg a kötelezettek bankszámláját. Csak akkor van helye, ha a kötelezett erre hitelintézetét felhatalmazza. A jogosult köteles a terhelési napot megelőző legalább hat munkanappal a számlát a kötelezettnek, illetőleg a fogyasztó részére megküldeni. A kötelezett a terhelési napot megelőző munkanap reggel kilenc órájáig kifogást tehet írásban a számláját vezető hitelintézetnél. A hitelintézet a kifogás szerint fog eljárni, annak jogosságát nem vizsgálhatja.
Ezt a fizetési módozat a közüzemi szolgáltatók, biztosítók munkáját könnyíti meg.
2.3. Határidős beszedési megbízás
A jogosult megbízza a bankszámláját vezető hitelintézetet, hogy a pénzforgalmi bankszámlája javára, kizárólag a Magyar Államkincstárnál számlával rendelkező kötelezett terhére, meghatározott összeget szedessen be, megállapodás alapján történt fizetési kötelezettségvállalás érvényesítése céljából. A jogosult köteles értesíteni a kötelezettet.
A jogosultnak, a kötelezett általi kifogás megtételére, határidőt kell biztosítania. A kifogásolási határidő a megbízás benyújtását követő legalább tíz munkanap. A határidős beszedési megbízás teljesítése előtt a Magyar Államkincstár is értesíti a kötelezettet, és a megbízást a kötelezet rendelkezése szerint teljesíti. Kifogás esetén a Kincstár nem fizet, annak jogosságát azonban nem vizsgálhatja.
3. Okmányos meghitelezés (akkreditív)
A hitelintézet az alapügyletben kötelezett megbízása alapján, saját nevében, arra vállal kötelezettséget, hogy ha a kedvezményezett meghatározott határidőn belül a meghatározott okmányokat hozzá benyújtja, akkor az okmányos meghitelezésben megjelölt összeget, az okmányok megfelelőssége esetén, részére megfizeti.
A hitelintézet átutalással fizet.
Az alapügylet kötelezettje a hitelintézet részére, az általa a kedvezményezettnek kifizetett összeget a megbízási szerződésben foglaltak szerint fizeti, illetve téríti meg.
Kizárólag pénzforgalmi bankszámla javára, illetve terhére alkalmazható.
4. Készpénz-helyettesítő fizetési eszköz
4.1. Csekk
A számlatulajdonos csekket akkor bocsáthat ki, ha a számlavezető hitelintézetével csekkszerződést kötött. A hitelintézet csak a kibocsátó számlatulajdonos által a csekken feltüntetett bankszámlán lévő fedet erejéig váltja be a csekket. A hitelintézet a névre szóló csekket, csak a csekken megnevezett jogosult részére fizeti ki, a bemutatóra szóló csekk összegét pedig annak teljesíti, aki a csekket bemutatja.
4.2. Elektronikus fizetési eszköz
Elektronikus fizetési eszközön a távolról hozzáférést biztosító fizetési eszközt és az elektronikus pénzeszközt együttesen értjük. A távolról hozzáférést biztosító fizetési eszköz olyan eszköz, amellyel birtokosa rendelkezhet a hitelintézettel szemben fennálló bankszámlaköveteléséről, vagy a hitelintézet által nyújtott hitellehetőségéről. Ilyen a bankszámla-követeléssel való rendelkezést biztosító bankkártya. Elektronikus pénzeszköz pedig a távolról hozzáférést biztosító fizetési eszköznek nem minősülő, újratölthető fizetési eszköz, amelyen értékegységek elektronikus úton tárolhatók, és az értékegységek átadásával fizetési műveletek végezhetők.

5. Készpénzfizetés
Egyre inkább háttérbe szorul az üzleti szférában és a mindennapi életben egyaránt. A fizetési forgalomban nemcsak a pénzösszeg közvetlen átadása minősül készpénzfizetési módnak, ide sorolja még a jogszabály a következő műveleteket is: a jogosult bankszámlájára készpénzben teljesített befizetést, a készpénz-átutalási megbízást, a jogosult részére kifizetési utalvánnyal történő kiutalást, a készpénzfelvételi utalvány útján történő kifizetést, a pénzforgalmi betétkönyv felhasználását, a postai küldemény utánvételezését, és az esetenkénti egyszerű átutalással átutalt összegből történő készpénzfelvételt.

17. BETÉT, TAKARÉKBETÉT
1. Betétszerződés
1.1. A szerződés fogalma
Ptk. 530. § “Betétszerződés alapján a hitelintézet köteles a szerződő fél által lekötött pénzeszközök után kamatot fizetni és a betét összegét a szerződés szerint visszafizetni."
1.2. A jogviszony jellege, keletkezése
A kölcsönszerződés alapján a hitelintézet ad pénzt kölcsönbe ügyfelének, de miért ne adhatna az ügyfél is kölcsönt hitelintézetének. Hogyan lehet a két szerződéstípust elkülöníteni? Ebben segít a felek által kötött szerződés tartalma, a kikötött kamat mértéke és a bank üzletszabályzata.Lényeges különbség, hogy a betét lejárat előtt is bármikor visszakövetelhető, míg a kölcsön idő előtti visszakövetelése szerződésszegésnek minősül.
A betétszerződés a bankszámlaszerződéssel is rokon vonásokat mutat. Ezt érzékelteti törvényen belüli elhelyezkedése is: a Ptk. ugyanis “A bankszámla és betétszerződés" cím alatt a számlaviszonnyal együtt szabályozza. Ennek oka, hogy a betéti viszony a számlaviszony keretei között jön általában létre, mivel az ügyfél a számlán lévő eszközeit köti le betétként.
1.3. A jogviszony alanyai
Egyik alanya mindig hitelintézet, másik alanya csak ,jogi személy, vagy egyéb gazdálkodószervezet. Ha magánszemély helyez el pénzeszközt bankszámlaszerződés keretében, erre nem a betétszerződés, hanem a takarékbetét-szerződés szabályait kell megfelelően alkalmazni.
1.4. A jogviszony tartalma
A hitelintézetnek két alapvető kötelezettsége van:
a)	A szerződő fél által lekötött összeg után kamat fizetése.
h)	A betét összegének szerződés szerinti visszafizetése.
Az ügyfél tehát meghatározott időre leköti pénzeszközeit, így azokat a hitelintézet használhatja, méghozzá aktív hitelügyleteit ebből finanszírozza. A kamat ennek a használatnak az ellenértéke. 
1.5. A jogviszony megszűnése
Lekötött betét esetén. a szerződésben meghatározott idő elteltével, amikor a hitelintézet a betétet visszafizeti. Az ügyfél a lejárat előtt is rendelkezhet pénzeszközeivel, azaz a szerződést felmondhatja, azzal a következménnyel, hogy ilyenkor a hitelintézet csak csökkentett mértékű kamatot fizet. A lekötés nélküli betétet elhelyezője bárnyikor felmondhatja, előzetes bejelentés nélkül
A kamat kifizetésére és a betét összegének visszafizetésére vonatkozó követelés nem évül el.
2. Takarékbetét-szerződés
2.1.  A takarékbetét-szerződés.fogalma
Ptk. 533. ~ (1) “Takarékbetét-szerződés alapján a pénzintézet köteles a betevőtől a takarékbetétkönyv, vagy más okmány ellenében pénzt átvenni és annak összegét a szerződés szerint visszafizetni."
2.2. A jogviszony jellege és keletkezése
A kölcsönszerződésből, mint alaptípusból nőtt ki önálló szerződéstípus. a betétszerződés önállósult változata. A betétes betétjét önként helyezi el a hitelintézetnél takarékossági célzattal a kamat fejében, természetesen a visszavétel szándékával. A hitelintézet az elhelyezett takarékbetétről köteles betétkönyvet, vagy más okiratot kiállítani, a szerződés tehát írásbeli alakhoz kötött.
2.3. A jogviszony alanyai
Egyik alanya mindig hitelintézet. A szerződés másik alanya a betétes, a jogszabály értelmében csak természetes személy lehet. Egy betétnek lehet több tulajdonosa, ekkor valamennyi betétes egyetemlegesen jogosult a takarékbetét feletti rendelkezésre. A betétes kedvezményezettet is jelölhet a szerződésben, akit vagy rendelkezési jogosultsággal ruház fel, vagy halála esetére jelöli ki, azért, hogy az elhelyezett összeget neki fizessék ki.
2.4. A jogviszony tartalma
A hitelintézet fő kötelezettségei 
•	   a betevőtől a pénz átvétele,
•	a takarékbetétkönyv, vagy más okmány kiállítása az átvett összegről,
•	a betét után kamat, nyereménybetét esetén nyeremény fizetése, vagy nyújtása,
•	   az átvett összeg szerződés szerint visszafizetése.
A hitelintézet a takarékbetét után az általa közzétett kamatfeltételek és általános szerződési feltételek alapján a szerződésben meghatározott kamatot, vagy egyéb hozadékot (pl. lakástakarék) fizet, nyereménybetét esetén, pedig a sorsolás nyertese részére nyereményt nyújt. A fel nem vett kamatot az esedékességkor a takarékbetét összegéhez hozzá kell adni (tőkésítés).
A hitelintézet a kamat egyoldalú módosítására csak akkor jogosult, ha ezt a szerződésben kikötötte. Az új kamat-értéket a módosítást megelőzően 15 nappal nyilvánosan, napilapok útján és saját pénztártermeiben hirdetmény útján, közzé kell tennie.
A hitelintézet köteles a takarékbetétbe történő befizetést, az abból történő kifizetést, valamint a kamatjóváírást az okiraton feltüntetni.
A betétes - a látra szóló betét kivételével - arra vállal kötelezettséget, hogy pénzét meghatározott ideig a hitelintézet rendelkezésére bocsátja. Jogszabály alapján joga van arra, hogy a betét összegét lejárat előtt visszakövetelje. Ennek következménye, hogy a hitelintézet a kikötött kamatnak csak meghatározott hányadát fizeti ki.
A betétesnek ,joga van a kamathoz, egyéb hozadékhoz, nyereménybetét esetén - a sorsolás eredményétől függően - pedig a nyereményhez, mely jog nem évül el. Nem évül el továbbá a takarékbetét visszafizetésére vonatkozó követelés sem.
A betétes ,joga annak meghatározása, hogy melyik betéttípusban kívánja pénzeszközeit elhelyezni, illetve ,joga van kedvezményezettet jelölni.
A betétek egyébként titkosak, adataikról csak a betétes hozzájárulásával lehet információt adni.
A takarékbetét nem tartozik a betétes hagyatékához, nem kell utána örökösödési illetéket fizetni.
A takarékbetétet polgári jogi tartozás kiegyenlítésére vagy biztosítása érdekében lefoglalni, valamint arra zálogjogot szerezni nem lehet.
2.5. A jogviszony megszűnése
A szerződés megszűnésekor a hitelintézet a betétkönyvet vagy más okiratot bevonja. A betétes felmondhatja a szerződést, ha a hitelintézet egyoldalú kamatmódosítását nem fogadja el.
2.6. A betétek csoportosítása, egyes betétfajták
2.6.1. Jogi szabályozásuk szerint két alapvető betétfajtát különböztetünk meg:
1.	Sima betétet, vagyis számlabetétet (Ptk. 530. ~): Ebben csak jogi személyek és egyéb gazdálkodó szervezetek helyezhetik el pénzeszközeiket, és a betét elhelyezését nem igazolja okirat. 
2.	Takarékbetétet (Ptk 533-535. §): Ebben a formában csak természetes személyek helyezhetik el pénzeszközeiket, és a betét elhelyezését okirat igazolja.
a) Az elhelyezés ellenében kapott okirat formája szerint: 
1.	könyvesbetét.
2.	egyéb okirat ellenében elhelyezett betét
b) A takarékbetéttel való rendelkezés módja szerint:
1.	Bemutatóra szóló: A hitelintézet az okirat bemutatójának fizeti ki a betét összegét, a jogosultság vizsgálata nélkül.
2.	-A rendelkezési ,jog fenntartásával elhelyezett betét: Ez lehet névre szóló, ekkor a hitelintézet csak a szerződésben megnevezett személy (betétes, kedvezményezett) részére fizeti ki a betét összegét. ha a szerződésben kikötött feltételt teljesítette (pl. jelige közlése). Egyéb megkötéssel elhelyezett betét esetén, a hitelintézet az okirat bemutatójának fizeti ki a betét összegét, amennyiben az a feltételt teljesítette.
2.6.2. A betét után járó hozadék szerint:
1.	kamatozó, vagy egyéb hozadékot hozó betét 
2.	nyereménybetét
4.6.3. Az elhelyezett pénz neme szerint: 
1.	devizabetét
2.	forintbetét
4.6.4. A betétes állampolgársága szerint: 
1.	belföldi ügyfél betétje
2.	külföldi ügyfél betétje
4.6.5. A lekötési idő szerint:
1.	Lekötött betét: A lekötés lehet rövid távú (maximum 12 hónap, vagy ennél rövidebb) és lehet hosszú távú (12 hónapnál hosszabb időre).
2.	Látra szóló betét: A lekötési idő meghatározása nélkül elhelyezett betét

18 BANKHITEL- ÉS BANKKÖLCSÖNSZERZŐDÉS
1. Hitelszerződés
Tágabb értelemben hitelezés alatt érthetjük mind a hitelszerződést, mind a kölcsönszerződést.

1.1. A hitelszerződés.fogalma
Ptk. 522. § (1) “Bankhitelszerződéssel a hitelintézet arra vállal kötelezettséget, hogy jutalék ellenében meghatározott hitelkeretet tart a másik szerződő fél rendelkezésére. és a keret terhére - a szerződésben meghatározott feltételek megléte esetén - kölcsönszerződést köt, vagy egyéb hitelműveletet végez."
1.2. Jogviszony keletkezése
A hitelszerződés érvényességéhez annak írásba foglalása szükséges. A nagy kockázat miatt a szerződési feltételeket a hitelintézetek alakítják ki. Formájukat tekintve ezek blankettaszerződések, melyek a hitelintézet által egyoldalúan megfogalmazott általános szerződési feltételeket is tartalmazzák.
1.3. A jogviszony alanyai
Egyik alanya a hitelező, aki mindig a hitelintézeti típusok valamelyike. A szerződés másik alanya a hitelt igénylő, aki bárki lehet, pl.: jogi személy, egyéb gazdasági társaság és természetes személy egyaránt.
1.4. A jogviszony tartalma
A hitelszerződés alapján a hitelintézet alapvető kötelezettsége, hogy meghatározott hitelkeretet tart a másik szerződő fél rendelkezésére és e keret terhére kölcsönszerződést köt, vagy más hitelműveletet végez. A hitelintézet a hitelezéssel tehát még nem ad át pénzeszközt, csak azt vállalja, hogy kölcsönfolyósításra esetleg más hitelművelet végzésére rendelkezésre áll. A szerződés alapján egy praestare jellegű kötelezettséget vállal.
A kölcsönszerződés rendhagyó előszerződése, mert ennek alapján az önként vállalt szerződéskötési kötelezettség csak a hitelintézetet terheli. A hitelt igénylőnek nincs ilyen kötelezettsége, nem köteles a kölcsönszerződést megkötni, a kölcsönt felvenni, vagy egyéb hitelműveletet igénybe vermi. A hitelszerződés előszerződés jellegéből következik, hogy érvényesül az ún. clausula rerus sic stantibus. A hitelintézet a kölcsönszerződést csak abban az esetben köteles megkötni, ha a hitelszerződésben meghatározott feltételek, még akkor is változatlanul fennállnak, amikor a másik fél a kölcsönt igénybe akarja venni.
A hitelintézetet a rendelkezésre állásért a szerződésben kikötött jutalék illeti, még akkor is, ha a hitelt igénylő nem él a kölcsön, vagy az egyéb hitelművelet lehetőségével.
1.5. A jogviszony megszűnése
A hitelszerződés megszűnik a hitelkeret kimerítésével - azaz a kölcsönszerződés megkötésével -, a rendelkezésre tartás idejének lejártával, vagy a kölcsönszerződés feltételeinek végleges meghiúsulásával.
2. A kölcsönszerződés
2.1. Pénzkölcsön
2.1.1. A szerződés fogalma
Ptk. 523. § (1) “A kölcsönszerződés alapján a hitelintézet vagy más hitelező köteles meghatározott pénzösszeget az adós rendelkezésére bocsátani, az adós pedig köteles a kölcsön összegét a szerződés szerint visszafizetni.
(2) Ha a hitelező hitelintézet - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - az adós kamat fizetésére köteles."
Hitelező bárki lehet, nemcsak hitelintézet. 
A Hpt. szerint a kölcsönszerződés:
.,Pénzösszeg rendelkezésre bocsátása a hitelintézet részéről, melyet az adós a szerződésben megállapított időpontban, kamat ellenében köteles visszafizetni."
2.1.2. A iogviszony keletkezése
A kölcsönszerződés érvényességéhez nem szükséges annak írásba foglalása. de a jelentős hitelezői kockázat miatt jellemzően, ezt is a hitelintézetek által egyoldalúan kialakított blankettaszerződésekbe foglalják.
2.1 3. A jogviszonv alanyai
Egyik alanya a hitelező, aki a kölcsönt nyújtja. A Polgári törvénykönyv szabályozása alapján bárki lehet, míg a Hpt. értelmében csak hitelintézet nyújthat ilyen pénzügyi szolgáltatást.
Másik alanya az adós, aki szintén lehet bárki, jogi személy, egyéb gazdasági társaság és természetes személy.
2.1.4. A iogviszonv tartalma
A hitelező legfőbb kötelezettsége, a szerződésben meghatározott összeg adós rendelkezésére bocsátása. Ez alól csak a clausula rebus sic stantibus esetében mentesül, ha bizonyítja, hogy a szerződés megkötése után akár az ő, akár az adós körülményeiben olyan lényeges változás állott be, amely miatt a szerződés teljesítése többé el nem várható, vagy ha a szerződés megkötése után olyan körülmények következtek be, amelyek miatt azonnali hatályú felmondásnak van helye.
Az adós főkötelezettsége a kölcsön összegének visszafizetése és a kamat megfizetése. A kamat a pénz használatának ellenértéke, mivel az adós azzal sajátjaként rendelkezik. A kölcsönügylet tehát egyrészről nem más, mint pénzösszeg tulajdonba adása.
Az adós a kölcsönösszeg szerződés szerinti visszafizetésétől annyiban térhet el, hogy azt előbb is visszafizetheti.
Az adós a kölcsön felvételére nem köteles, ekkor természetesen a kamatot sem kell megfizetnie. Arra az időre azonban, mely alatt a hitelintézet - akár hitelszerződés alapján, akár a nélkül - a kölcsönösszeget a rendelkezésére tartotta, jutalékot köteles fizetni.
2.1.5. A hitel- és kölcsönszerződés elhatárolása
Közös bennük, hogy mindkettő:
1.	visszterhes ügylet
2.	hitelezői oldalon hitelintézet áll
3.	az adós nem köteles a hitelkeretet kimeríteni, a kölcsönt felvenni
4.	konszenzuálszerződés
5.	tartós jogviszony ezért érvényesül a clausula rebus sic stantibus
A legfőbb eltérés, hogy míg a hitelszerződés tárgya meghatározott hitelkeret rendelkezésre tartása, azaz egy praestare jellegű szolgáltatás, addig a kölcsönszerződésé meghatározott pénzösszeg átadása. azaz egy dare szolgáltatás.
Az írásba foglalás csak a hitelszerződésnél érvényességi kellék.
Visszteherként a hitelszerződés alapján jutalékot, a kölcsönszerződés alapján kamatot kell fizetni.
2.1.6. A iogviszony megszűnése
A kölcsönszerződés a lejárattal. a kölcsönösszeg visszafizetésével, illetve azonnali hatályú felmondással szűnik meg. A kölcsönösszeg visszafizetése bármikor történhet, tehát a határozott idejű lejáratot megelőzően is.
Az azonnali hatályú felmondás joga a kölcsönadót megillető taxatív okokhoz kötött kötelemszüntető alakító jog.
A kölcsönadó e jogát akkor gyakorolhatja, ha:
1.	a kölcsönnek a szerződésben meghatározott célra fordítása lehetetlen;
2.	az adósa kölcsönösszeget a szerződésben meghatározott céljától eltérően használja;
3.	a nyújtott biztosíték értéke jelentősen csökkent, és azt az adós a hitelező felszólítására nem egészíti ki;
4.	az adós vagyoni helyzetének romlása vagy a fedezet elvonására irányuló magatartása veszélyezteti a kölcsön visszafizetésének lehetőségét;
5.	az adós más súlyos szerződésszegést követ el.
Ha a hitelező hitelintézet az alábbi esetekben is élhet az azonnali felmondás jogával:
1.	az adós hitelképtelenné válik;
2.	az adósa hitelintézetet a kölcsön tusszegének megállapításánál valótlan tények közlésével, adatok eltitkolásával vagy más módon megtévesztette, amennyiben ez a kölcsön összegének megállapítását befolyásolta;
3.	az adós a kölcsön fedezetével, biztosítékával vagy céljának megvalósulásával kapcsolatos vizsgálatot - figyelmeztetés ellenére - akadályozza, ideértve azt az esetet is, ha a szerződésben vállalt vagy jogszabályban előírt adatszolgáltatási kötelezettségét megszegi.
2.1.7. Kölcsönszerződés osztályozása
Sok olyan kölcsönkonstrukció van, ahol a kölcsönt nem hitelintézet, hanem más szervezet nyújtja. 
Megkülönböztethetjük a kölcsönt aszerint, hogy 
a) Ki adja
1.	nemzetközi szervezet
2.	külföldi állam
3.	magyar állam
4.	hazai hitelintézet
5.	külföldi hitelintézet
b) Ki veszi igénybe, ki az adós 
1.	magánszemélyek (lakosság) 
2.	vállalkozások
3.	gazdálkodó szervezetek 
4.	hitelintézetek
5.	egyéb jogi személyek
c) Milyen lejáratú
1.	rövid lejáratú (max. 12 hónap)
2.	középtávú (max. 5 év)
3.	hosszú távú (5 évnél hosszabb lejáratú)
d) Milyen célú
1.	áruvásárlási kölcsön
2.	lakásvásárlási, építési kölcsön
3.	fogyasztási kölcsön
4.	beruházási kölcsön
5.	mezőgazdasági kölcsön
6.	forgóeszköz kölcsön
e) Milyen fedezetet nyújt az adós
Az adós által nyújtott fedezet jellegétől függően kétféle kölcsöntípust különböztethetünk meg.
Folyószámlahitel: Ezen hitelkonstrukció fedezetét éppen a folyószámla egyenlege biztosítja, illetve az ügyfél számlájára folyamatosan befutó összegek. A hitelintézetek már a folyószámla szerződés megkötésekor megadják azt a felső összeghatárt melynek erejéig hajlandók kölcsönözni. A felvett kölcsön összegét azonban az első befolyt, jóváírt összegből levonják.
Lombardhitel: ~Az adós a tulajdonában lévő értékpapírjait adja a kölcsön fedezetéül. A hitelintézetek fedezetként állampapírokat, részvényeket, a hitelintézet által kibocsátott értékpapírokat fogadnak el. E típus futamideje általában rövid, 3 hónap és egy év közé esik. A kölcsön pár órán belül megkapható.

2.2. Értékpapírkölcsön
A 2001. évi CXX. törvény új intézményt teremtett. amikor lehetőséget biztosított arra, hogy a pénzen kívül értékpapírok is kölcsönszerződés tárgyát képezzék, és meghatározta az értékpapír kölcsönzés fogalmát, sajátos szabályait, rögzítve, hogy háttérszabályként a PTK pénzkölcsönre vonatkozó szabályai az irányadók az értékpapír kölcsönzésre is.
2.2.1. Az értékpanír kölcsönzés fogalma
Az értékpapír tulajdonjogának olyan átruházása. amelynek keretében a kölcsönbe adó a kölcsönbe vevő részére azzal a kötelezettséggel ruház át értékpapírt, hogy a kölcsönbe vevő köteles azonos darabszámú, azonos névértékű. azonos fajtájú és sorozatú értékpapírt egy, a szerződésben vagy a kölcsönbe adó által meghatározott jövőbeni időpontban visszaadnia kölcsönbe adó, vagy az általa megjelölt harmadik személy részére.
2.2.2. Az értékpapír kölcsönzés alanyai
A kölcsönbe adó pozíciójában lehet a befektetési szolgáltató, befektetési alapkezelő és elszámolóház. (Ezek a személyek akkor minősülnek kölcsönbe adónak, ha a saját tulajdonukban, vagy az általuk kezelt portfólióban lévő értékpapírt kölcsönzik.) Kölcsönbe adóként szerepelhet a jogviszonyban a befektető is. Lehetőséget biztosít a jogszabály arra, hogy a befektetési szolgáltató ne csak a saját tulajdonában lévő értékpapírokat adja kölcsönbe, hanem az ügyféle (azaz a befektető) általa befektetési szolgáltatónál letétbe helyezett vagy az ügyfél számára értékpapírszámlán nyilvántartott értékpapírokat is.
A kölcsönbe vevő, az adós pozíciójában bárki szerepelhet. 
Értékpapír kölcsön szerződés
Kölcsönbeadó
Befektetési szolgáltató 
Befektetési alapkezelő 
Elszámolóház

Kölcsönbe vevő
bárki
Jogi személy 
Jogi személyiség
     nélküli társaság 
Természetes személy

2.2.3. Az értékpapír kölcsönzés tárgya
Háromféle értékpapír lehet: a befektetési szolgáltató és elszámolóház tulajdonában lévő értékpapír, a befektetési alapkezelő által működtetett és kezelt befektetési alap tulajdonában és portfóliójában lévő értékpapír, valamint a befektető tulajdonában lévő értékpapír. Értékpapír kölcsönügylet tárgya minden esetben csak a kölcsönbe adó tulajdonát képező értékpapír lehet, de csak akkor, ha a kölcsönbe adó értékpapír feletti rendelkezési joga nem korlátozott. Forgalomképtelen, korlátozottan forgalomképes, elővásárlási, vételi, visszavásárlási, óvadéki és zálogjoggal terhelt értékpapír értékpapír-kölcsönügylet tárgya nem lehet. Nyomdai úton előállított, névre szóló értékpapír csak üres forgatmánnyal ellátva lehet kölcsönügylet tárgya.

2.2.4. Az értékpapír kölcsönzési jogviszonv tartalma
a) A kölcsönbe adó kötelezettségei
aa) Tulajdon átruházás
A kölcsönbe adott értékpapír tulajdonjoga átszáll a kölcsönbe vevőre. A kölcsönbe adó legfontosabb kötelezettsége az, hogy a az értékpapírok tulajdonjogát át kell ruháznia a kölcsönbe vevőre. (Ez a sajátosság a pénzkölcsön esetében is fennáll. A szolgáltatás fajlagosságából adódik, hogy az adó nem ugyanazt, hanem ugyanannyit köteles visszaadni.)
ab) Óvadék kikötése
Az értékpapír-kölcsön esetében a kölcsönbe adó köteles megfelelő óvadékot kikötni. Az óvadék mértéke nem lehet kevesebb, mint a kölcsönbe adott értékpapír piaci értékének százöt százaléka, ha a kölcsönbe adott értékpapír állampapír, állami készfizető kezességgel kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapír vagy jelzáloglevél. Ha nem ilyen (államilag garantált, “biztonságos") értékpapír képezi a kölcsönügylet tárgyát, akkor az óvadék mértéke nem lehet kevesebb a kölcsönbe adott értékpapírok piaci értékének százhúsz százalékánál.
A kölcsönbe adó az ügylet tartama alatt az értékpapírban megtestesített és azzal kapcsolatos jogokat nem gyakorolhatja, és a kölcsön futamideje alatt az értékpapír a kölcsönbe adó tőkeszámláján nem szerepelhet.
b) A kölcsönbe adó ,jogai
A kölcsönbe adót a kölcsönbe adott értékpapírok után kölcsönzési díj, az ügylet bonyolításáért pedig (bizományosi) díj illeti meg.
c) A kölcsönbe vevő kötelezettségei
ca) Óvadék nyújtásának és kiegészítésnek kötelezettsége
A jogszabály kógensen, érvényességi kellékként írja elő, az óvadéknyújtási kötelezettséget a kölcsönbe vevő oldalán.
Ha az óvadék piaci értéke a kölcsönbe adott értékpapír piaci értékének jogszabályban meghatározott szintje alá csökken, akkor pedig az óvadékot ki kell egészíteni, azt folyamatosan a kölcsönbe adott értékpapír piaci értékéhez kell igazítani.
Ha a kölcsönbe vevő a szerződésben kikötött óvadék kiegészítési kötelezettségének nem tesz eleget, a kölcsönbe adó a rendkívüli felmondással egyidejűleg az óvadékból közvetlen kielégítést kereshet.
cb) visszaadási kötelezettség
A szerződés lejáratakor a kölcsönbe vevő köteles azonos darabszámú. azonos névértékű, azonos fajtájú és sorozatú értékpapírt visszaszolgáltatni.
cc) kártérítési kötelezettség
Ha a kölcsönbe vevő a kölcsönszerződés lejáratakor az értékpapírt visszaszolgáltatni nem tudja, kártérítés esetén a kölcsönbe adó részére fizetendő pénzbeli kártérítés legkisebb összegeként a kölcsönbe adás, illetőleg a lejárat napjának árfolyamai közül a magasabbat kell figyelembe venni.
d) A kölcsönbe vevő jogai
Megszerzi a kölcsönbe vett értékpapírok tulajdonjogát, és ezzel olyan pozícióba kerül, hogy gyakorolhatja az értékpapírokból folyó jogosítványokat (pl. szavazati jog)
2.2.5. Az értékpapír kölcsönzés időtartama
Értékpapírkölcsön-szerződés kizárólag határozott időre- legfeljebb egy év időtartamra köthető. Az értékpapírokat tehát egy évnél hosszabb időre nem lehet kölcsönadni, az ezzel ellentétes kikötés semmis.
Ha a befektetési szolgáltató nem a saját, hanem az ügyfele tulajdonában lévő értékpapírokat kívánja kölcsönözni, akkor más szerkezetű jogviszony keletkezik a felek között. Ilyen esetben a befektetési szolgáltató bizományosként jár el.
Ha a befektetési szolgáltató az ügyfél által nála letétbe helyezett vagy az ügyfél számára értékpapírszámlán nyilvántartott értékpapírokat kíván kölcsönözni, mindenek előtt köteles az ügyfelével, vagyis az értékpapír tulajdonosával értékpapír-kölcsönzési keretszerződést, vagy értékpapírkölcsön-szerződést kötni.
Értékpapír-kölcsönzési 
Keretszerződés

Értékpapír kölcsön szerződés	 Értékpapír kölcsön szerződés 
Kölcsönbe adó --------       bizományos--------------- Kölcsönbe vevő
Értékpapír tulajdonos	befektetési	bárki 
(ügyfél)                               szolgáltató
Értékpapír-kölcsönzési keretszerződés esetén a kölcsönbe adásban közreműködő befektetési szolgáltató a kölcsönbe adás tényéről, a mennyiség és futamidő megjelölésével az értékpapír tulajdonosát értesíteni köteles. Ha a befektetési szolgáltató az értékpapír tulajdonosa (kölcsönbe adó) által meghatározott korlátozásokat túllépi, a túllépéssel okozott károkért korlátlan felelősséggel tartozik.
20. BANKKÁRTYA-JOGVISZONY
1. A bankkártyák gazdasági szerepe
A gazdasági forgalom készpénz nélküli élénkítésének és lebonyolításának funkcióját tölti be. A gazdasági ésszerűség diktálta és diktálja a jövőben is a pénz használatának fokozatos szűkítését és ezzel egyidejűleg a készpénzkímélő eszközök és módszerek bővítését. Hatályos jogforrás a 232/2001. (XII. 10.) Korm. rendelet.
2. A bankkártya-jogviszony keletkezése
A bankkártya jogviszony több alanyú és több szerződésből álló egymással összefüggő “szerződésrendszer".
A létrejöttének feltétele egy bankszámlaszerződés a bankkártyát kibocsátó hitelintézet és a jövőbeni kártyabirtokos között. A bankkártya jogviszony egy alapjogviszonyra épül, amely jogviszony alanyai a bankkártya jogviszonyban is alanyként fognak szerepelni. Az alapjogviszony keretében a számlatulajdonos állandó vagy eseti megbízást adhat, melyet a számlakezelő bank köteles teljesíteni. A bankszámlán lévő követeléssel a számlatulajdonos bármikor rendelkezhet. A követeléssel rendelkezés, azaz a számláján lévő pénz felhasználásának egyik eszköze a bankkártya.
A bankkártya jogviszony keletkezésének következő mozzanata a bankkártya iránti kérelem benyújtása a hitelintézethez. A kibocsátó hitelintézet csak az ügyfél, vagyis a későbbi kártyabirtokos kifejezett írásbeli kérelmére bocsáthat rendelkezésére bankkártyát. A kártyaigénylő kérelem ajánlatként is felfogható. A kérelem (ajánlat) alapján a hitelintézet alapos vizsgálatnak veti alá a kérelmező hitelképességét, megbízhatóságát. Az adatok ellenőrzését követően a kibocsátó hitelintézet dönt, vagy megköti a bankkártya-szerződést és kibocsátja a kártyát, vagy a kérelmet elutasítja. A kibocsátó bank jogosult a kártyaigénylés indokolás nélküli elutasítására is. A bankkártya kibocsátásával keletkező új jogviszony a bankkártya jogviszony, amely a felek megállapodásával jön létre, s mint ilyen konszenzuál szerződés
A kibocsátó köteles gondoskodni arról, hogy a kártyabirtokos legkésőbb a bankkártya-szerződés aláírásakor megismerje szerződési feltételeket.
A bankkártya-birtokos a kártyáját csak olyan jogi személyeknél, jogi személyiség nélküli gazdasági társaságoknál és egyéni vállalkozóknál használhatja, amelyek szerződést kötöttek a kibocsátóval vagy más hitelintézettel.
3. A bankkártya-jogviszony alanyai
3.1. A kibocsátó hitelintézet
Az a hitelintézet lehet, amely a Magyar Nemzeti Bank előzetes engedélyét beszerezte, a lebonyolításra nézve pedig üzletszabályzatát kialakította. A kibocsátás tehát engedélyköteles tevékenység, ami azt jelenti, hogy csak az a hitelintézet léphet kibocsátói pozícióban, amely már kialakította és engedélyeztette a kártyarendszerét. A bank által kibocsátott bankkártya a bank tulajdonában marad.
3.2. A bankkártvabirtokos
Mind természetes személy mind jogi személy lehet.
3.3. A kereskedői elfogadóhely (szolsáltatóhelyl
A harmadik pólusán az a kereskedelmi, szolgáltató szervezet áll, amely vállalja, hogy a hitelintézet által kibocsátott kártyát a hitelintézettel kötött szerződés alapján fizetési eszközként elfogadja a nála vásárolt áruért vagy teljesített szolgáltatásért.
A bankkártya-jogviszony tehát három alanyú kötelem, amely létrejön egyrészt a kibocsátó hitelintézet és a kártyabirtokos között, melyek közül egy már fennálló jogviszony alapján a kibocsátó hitelintézet egyidejűleg számlakezelő hitelintézetként, a kártyabirtokos pedig egyidejűleg számlatulajdonosként is szerepel. Másrészt létrejön egy kötelem a kibocsátó hitelintézet és a kereskedői elfogadóhely között is, mely jogviszony feltétele annak, hogy a kártyabirtokos a kártyáját használhassa.
I. kibocsátó hitelintézet (kártyatulajdonos) (számlakezelő hitelintézet)
ügyfél (kártyabirtokos) (számlatulajdonos)
II. kibocsátó hitelintézet
kereskedői elfogadóhely
III. kártyabirtokos
kereskedői elfogadóhely

4. A baszkkártya-jogviszony tárgya

A bankkártya-jogviszony tárgya a távolról hozzáférést biztosító fizetési eszköz egyik fajtája, a bankszámla-követeléssel való rendelkezést biztosító fizetési kártya, a bankkártya.
A távolról hozzáférést biztosító eszköz az az eszköz, amellyel birtokosa rendelkezhet a hitelintézettel szemben fennálló bankszámlaköveteléséről vagy a hitelintézet által nyújtott hitellehetőségéről. Ezen belül megkülönböztetünk bankszámla-követeléssel való rendelkezést biztosító fizetési kártyát, valamint a bankszámla-követeléssel rendelkezést telefon vagy számítógép útján biztosító egyéb eszköz
A bankkártya olyan készpénz-helyettesítő fizetési eszköz, amellyel a kártyabirtokos az általa eszközölt vásárlások és igénybe vett szolgáltatások ellenértékét rendezheti, illetve készpénzt vehet fel a kibocsátó által meghatározott körben és gyakorisággal.
A bankkártya fajtái
Az általuk “megtestesített" banki szolgáltatások alapján :
betéti kártya (debit card)     hitelkártya (credit card) előlegkártya (charge card)
4.1. Betéti kártya (debit card)
Magyarországon mind a devizakártyák, mind a forintkártyák betéti vagy más néven terhelési kártyák. Bizonyos összeget el kell helyezni a bankkártya megszerzésének feltételeként, előzetesen nyitott folyószámlán és ezen indulóbetét fejében adja ki a bank a kártyát. A terhelési kártya használatakor - vásárlás, pénzfelvétel - azonnal leemelik a megfelelő összeget az ügyfél számlájáról
4.2. Hitelkártya (credit card)
A kibocsátó a hitelkártya altapján - előre meghatározott összeg erejéig - hitelez a kártyabirtokosnak. A kártyabirtokos hitelre vásárol, a kibocsátó a felhasznált összeget hitelezi neki, egyben garantálja a kártyát fizetésül elfogadónak, hogy a számla ellenértékét kifizeti. Egy halasztott fizetéshez kapcsolódó kamatmentes hitellehetőség álla kártyabirtokos rendelkezésére.
4.3. Előlegkártva (charge card)
A betéti és a hitelkártya szabályait ötvözi. A kártyabirtokos a kártya kiváltásakor köteles meghatározott összeget biztosítékként a banknál letenni, ezt követően azonban hitelbe vásárolhat a kártyával, de havonkénti utólagos befizetéssel a tárgyhóban elköltött összeget vissza kell fizetni.
A magyar hitelintézetek által kibocsátott kártyák gyakorlatilag kivétel nélkül a betéti kártyák csoportjába tartoznak.

5. A felek jogai és kötelezettségei
5.1. A kibocsátó jogai és kötelezettségei
A kibocsátó hitelintézet a bankkártya kibocsátása iránti írásbeli kérelemben szereplő adatok ellenőrzését követően dönt arról, hogy kibocsátja-e a kártyát vagy sem. A kibocsátót semmiféle kötelezettség nem terheli a kártyakibocsátást illetően. Jogosult - de nem köteles - a bankkártyát kibocsátani. A kibocsátó jogában áll a kártyát bármikor és indokolás nélkül visszavonni.
A kibocsátó különböző jutalékokra, díjakra és költségekre jogosult mind a kártyabirtokos, mind az elfogadóhely részéről.
A kibocsátó kötelezettséget vállal arra, hogy a bankkártya használatát a birtokos számára biztosítja. Ez a kibocsátó főkötelezettsége. Köteles banki műveleteket végezni, nevezetesen a elfogadóhely számlájára átutalni a kártyabirtokos által igénybevett szolgáltatás ellenértékét, és ugyanezzel a kártyabirtokos számláját megterhelni. A kibocsátó jogosult a kártya felhasználhatósági körét korlátozni, és jogosult járulékos szolgáltatásokkal kiterjeszteni is. (a kártya érvényességi idejére szóló poggyászbiztosítás is bevezethető stb).
A kibocsátó hitelintézetet tájékoztatási kötelezettség terheli a kártyabirtokos irányában a bankkártya használatáról, a kártyahasználattal felmerülő költségekről, jutalékokról, díjakról, illetve a bankkártya letiltásának lehetőségéről és módjáról az egyes műveletekkel kapcsolatos kifogásai előterjesztésének lehetőségéről, módjáról, határidejéről.
A kibocsátó köteles gondoskodni arról, hogy  a kártyabirtokos bankkártya használatához szükséges személyazonosító kódját a kártyabirtokoson kívül senki ne ismerhesse meg. A kibocsátót értesítési kötelezettség terheli, melynek alapján a kártyabirtokost bankszámlakivonattal értesíti.
A kibocsátó köteles gondoskodni arról, hogy a kártyabirtokos távközlési eszköz útján a hét bármely napján, a nap bármely szakában megtehesse bejelentési kötelezettsége alá eső tényeit, körülményeit.
5.2. A kártyabirtokos jogai és kötelezettségei
A kártyabirtokost széleskörű adatszolgáltatási kötelezettség terheli. Köteles minden olyan adatot a kibocsátó rendelkezésére bocsátani, amelyből a kérelmező hitelképessége megállapítható, illetőleg köteles tűrni, hogy a kibocsátó a rendelkezésre bocsátott adatok helyességét és valódiságát ellenőrizze, továbbá, hogy a kérelmező fizetőképességére vonatkozóan egyéb úton információt szerezzen be.
A kártyabirtokos köteles fedezeti számlát nyitni a kibocsátónál és azon a kibocsátó által előírt minimális összeget elhelyezni. A nyitóösszeg mellett több, hazánkban használatos kártya esetén még óvadékot is köteles a kártyabirtokos a kibocsátónál letenni.
Köteles a szerződésben meghatározott díjat, jutalékot, költségeket megfizetni a kibocsátó részére.
A kártyabirtokos jogosult a kártya segítségével számlájáról készpénzt felvenni, árut vásárolni vagy szolgáltatást igénybe venni. A kártyával lebonyolított fizetés visszavonhatatlan. Állandó jelleggel ügyelnie kell arra, hogy a megfelelő fedezet a számláján legyen (mert ellenkező esetben a kibocsátó azonnal letiltja a kártyát), az esetenkénti felhasználásokért egyenként, bizonyos előre meghatározott díjat kell fizetnie a kibocsátó részére.
A felelősséggel tartozik a kártya szerződésszerű használatáért és a kártya őrzéséért. A kártyabirtokost bejelentési kötelezettség terheli, mely alapján köteles azonnal, bejelenteni, ha észlelte, hogy a bankkártya kikerült a birtokából, ha a bankkártya használatához szükséges személyazonosító kód, vagy más azonosító adat jogosulatlan harmadik személy tudomására jutott, valamint, ha a bankszámlakivonaton jogosulatlan művelet szerepel.
A bejelentés megtételét megelőzően keletkezett kár a kártyabirtokost; a bejelentést követően bekövetkezett kár a kibocsátót terheli. A kibocsátó mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy a kár a kártyabirtokos szándékos vagy súlyosan gondatlan magatartással okozott szerződésszegése folytán következett be.
A a jogviszony megszűnésekor köteles a bankkártyát a kibocsátó részére visszaszolgáltatni.
5.3. A kereskedői elfogadóhely jogai és kötelezettségei
Azok a kereskedelmi, szolgáltató cégek, intézmények, amelyek áruik vagy szolgáltatásaik ellenében bankkártyát elfogadnak, szerződést kötelesek kötni az adott bankkártya kibocsátójával. Ezek a cégek kötelezettséget vállalnak arra, hogy a kártyát készpénzként elfogadják és megelégednek a teljesítési bizonylat aláírásával.
Az elfogadóhely a kártya bemutatásakor köteles megvizsgálni a kibocsátó által előírt garanciafeltéteteket, a kártya érvényes-e, nincs-e letiltva, a biztonsági jelek rendben vannak-e stb. Ha e kötelezettségét elmulasztja, az ebből eredő kárát viselnie kell.
A kártya ellenőrzése után az elfogadóhely kiállítja a teljesítési bizonylatot, amit a kártyabirtokos aláír. A teljesítési bizonylaton szereplő aláírást összehasonlítani a bizonylaton szereplő aláírással. Az elfogadóhely ezt követően a bizonylat másolatát adja a kártyabirtokosnak, az eredetit pedig elküldi a kibocsátónak. 
6. A bankkártya jogviszony megszűnése

A bankkártya szerződés határozatlan időtartamra kötött szerződés. Ez azért érdemel külön kiemelést, mert a bankkártya viszont csak meghatározott ideig érvényes. Magán a bankkártyán minden esetben szerepel az érvényességi idő feltüntetése. Az érvényességi idő lejárta előtt a kibocsátó gondoskodik az új kártya kiállításáról és a kártyák kicseréléséről. A bankkártya érvényességi ideje azonban nem érinti a felek közötti bankkártya-szerződés fennállását és hatályát.
A szerződés megszüntethető a felek közös megegyezésével, valamint a feleket megillető felmondási jog gyakorlásával.
A kártyabirtokos felmondási jogát általában írásban bármikor gyakorolhatja a szerződésben megjelölt felmondási idő betartásával.
A kibocsátót szintén megilleti a rendes felmondási jog, szerződésszegés esetén pedig az azonnali hatályú felmondási jog.
A kártya visszavonása - vagy a kártya letiltása - nem jelenti a felek között fennálló bankkártya szerződés megszűnését. már csak a szerződés konszenzuál jellegéből adódóan sem. A kártya letiltása, vagy visszavonása esetén a kártyabirtokos nem gyakorolhatja a bankkártya szerződésből eredő jogait, így a letiltás vagy a kártya visszaadása, esetleg új kártya kiállítása időtartamára a jogviszony szüneteléséről beszélhetünk.
A bankszámla-szerződés megszüntetése automatikusan a bankkártya szerződés megszüntetését is jelenti.
21. A biztosítási  szerződés fajai, alanyai, tárgya
1. A biztosítási tevékenység
a) előre szervezett veszélyközösség, amely az azonos vagy hasonló veszélynek kitett személyek kockázati közösségét jelenti,
b) ez a veszélyközösség alapulhat szerződésen, jogszabályon vagy tagsági viszonyon,
c) a biztosító
1.	előre felméri a biztosítható kockázatokat, 
2.	-tartalékot képez,
3.	megállapítja és beszedi a kockázatvállalás ellenértékét (díját), 
4.	az átvállalt kockázatok alapján teljesíti a szerződésben meghatározott szolgáltatásokat. (Bit. 4. §)
2. A biztosítás fajtái
2.1. A jogviszony alanyai szerint:

         a) Direkt biztosítás (direct insurance)
A klasszikus biztosítási szerződés, amelyben az alanyok egyrészről a biztosító, másrészről a szerződő fél, amely jogviszony tovább bővülhet - a szerződő fél oldalán megjelenhetnek egyéb alanyok: biztosított, kedvezményezett, károsult.
         b) Viszontbiztosítás (reinsurance)
A jogviszonyban biztosító vállalatok állnak egymással szerződéses kapcsolatban, amelyben az egyik biztosító az általa vállalt kockázatokat másik biztosítónál (a viszontbiztosítónál) biztosítja. A viszontbiztosítási szerződésben a viszontbiztosító ellenérték (biztosítási díj) fejében arra vállalkozik, hogy olyan, szerződésben megállapított esetekben, amikor a másik szerződő fél (a főbiztosító) saját szerződése alapján teljesíteni tartozik, előre meghatározott feltételek alapján az általa vállalt kockázat egy részének vagy egészének megfelelő biztosítási összeget (általában a %biztosító kötelezettségének egy hányadát) megfizet a főbiztosítónak.
Önálló jogügylet, mert a viszontbiztosító nem lép be a biztosítási szerződésbe és közvetlenül nem vesz részt annak teljesítésében. A viszontbiztosító mindig csak a főbiztosítási szerződésben kikötött biztosítási összeg egy részét veszi saját kockázatába. 
          c) Együttbiztosítás (pool vagy co-insurance)
Több biztosító jelenik meg a kockázatvállaló oldalán - azaz a szerződő fél számára valamennyi biztosító ismert, velük jogviszonyba kerül. A biztosítók ugyanakkor írásban előre rögzített arányok mellett teljesítik a szolgáltatást és kötelesek a tartalékok elkülönült képzésére, kezelésére.
2.2. Keletkezési módja szerint 

a) az önkéntes és a
b) kötelező biztosítási jogviszony.
A kötelező biztosítási jogviszony is kétféle lehet;
ba) “Ex lege", azaz jogszabályi rendelkezésen, amikor a feleknek akaratnyilatkozatot sem kell tenniük. Vagy állami aktuson alapszik [ilyen volt a kötelező gépjárműfelelősségbiztosítási jogviszony, amikor a biztosítási jogviszony a gépjármű forgalomba helyezésével keletkezett] vagy egyéb jogi tényhez kapcsolódik. A jogviszony tartalmát jogszabály határozza meg,
bb) A biztosítási kötelezettséget jogi norma írja elő, vagyis a jogszabály elrendeli, hogy bizonyos tevékenység, foglalkozás csak biztosítással folytatható (pl. vadászok kötelező baleset- és felelősségbiztosítása, gépjármű-felelősségbiztosítás, ügyvédek kötelező felelősségbiztosítása).
Ha a felek a kötelezettség ellenére nem kötik meg a szerződést, úgy az nem jön létre és nem funkcionál. 

2.3. A törvény - elsősorban a Ptk. - a biztosítási érdek alapján 
a) Vagyonbiztosítás, mely a szerződésben szereplő alanyok vagyontárgyainak épségéhez fűződő érdeken alapszik.
b) A felelősségbiztosítás a biztosított károkozásához kapcsolódik. A biztosító azt vállalja, hogy helyette, az általa okozott kárért helytáll a károsult irányában. 
c) Az életbiztosítás a biztosított életében bekövetkező eseményekhez, elsősorban halálához, vagy a szerződésben meghatározott más eseményhez (életkor elérése, házasságkötés, gyermekszületés, nyugdíjazás) kapcsolódik. Az esemény bekövetkeztekor a biztosító köteles kifizetni.
d) A balesetbiztosítás a biztosítottat ért - szerződésben meghatározott - baleset bekövetkezése esetére tartalmaz fizetési kötelezettséget a biztosító részéről.
e) Jogvédelmi biztosítás leginkább a felelősségbiztosításhoz kapcsolódva jelentkezik. Az előre szervezett veszélyközösség, a biztosító a szerződő felek jogi érdekeinek megóvásáról gondoskodik a befizetett biztosítási díj ellenében. A biztosítási esemény akkor következik be, amikor a biztosított jogi érdekeinek megóvása felmerül. (jogi szakember, ügyvéd közreműködését, jogi képviselet útján történő segítségnyújtást is).
A magyar jogban a Bit.-ben került szabályozásra, amely hangsúlyozza a szabad ügyvédválasztás lehetőségét, azaz elsősorban a biztosított jogosult eldönteni, hogy ki képviselje az érdekeit: ilyen esetben természetesen a költségeket a biztosító viseli.
2.4. Az EU irányelvei (direktívák) különböztetnek “life" (élet) és “non life" (nem élet) biztosítás között. A Bit. a biztosítások kockázati ismérvei alapján két fő biztosítási ágat különböztet meg: nem-életbiztosítási ág és élet típusú biztosítási ág.
2.5. A szerződésben vállalt kockázatok szerint:
     a) Egy- és többkockázatú biztosítás
Egykockázatú biztosítás, pl. egy autóversenyre kötött gépjármű casco biztosítás, ahol egyetlen lehetséges gépjárműtörés lehet a szerződés tárgya - míg többkockázatú az olyan betöréses lopás biztosítás, mely fennállása alatt bekövetkező valamennyi káresemény térítését tartalmazza.
       b) Egyveszélynemű és kombinált biztosítás
Az egyéni szőlőterületek jégbiztosítási szerződése kizárólag a jégverésből eredő károkra vonatkozik, míg az épület- és háztartási biztosítások kiterjednek az épület és berendezés tűz, árvíz, vihar, földomlás, földrengés, robbanás és villámcsapás által okozott káraira, betöréses lopási károkra, az épület csővezetékeiből kifolyó víz által okozott károkra, üvegtörésre és felelősségbiztosítási kockázatokat, valamint balesetbiztosítási részt is tartalmaznak.
3. A biztosítási jogviszony alanyai
A biztosítási szerződések (jogviszonyok) két és több pólusú szerkezetben egyaránt létrehozhatók.
3.1. Biztosító
A jogviszony egyik pólusán mindig a biztosító található.
A biztosítási tevékenység a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének engedélyéhez kötött.
Biztosítási tevékenységet biztosító részvénytársaság, biztosító szövetkezet, illetve biztosító egyesület folytathat.
Az 1997. évi CXLVIII. törvény lehetővé tette a külföldi biztosító társaságok fióktelephelyeinek létesítését.
A Bit. szerint külföldi biztosító, valamint biztosításközvetítő és szaktanácsadó tevékenységét fióktelepén keresztül végezheti. A külföldi biztosító magyarországi fióktelepét a “biztosító" fogalmába tartozónak tekinti, s a részvénytársaság szabályait alkalmazza a törvény.
A biztosító szövetkezet, illetve biztosító egyesület által művelhető biztosítási tevékenység korlátozott mértékű. A biztosító társaságok, szövetkezetek, illetve egyesületek szavatoló tőkéjének nagyságát törvényi előírások szabályozzák.
A biztosító egyesület kizárólag csak tagjaival létesíthet biztosítási jogviszonyt. Ebben egyaránt jelen vannak a biztosítási szerződésre jellemző kötelmi természetű sajátosságok és az egyesületi tagsággal együtt járó szervezeti, személyi, jogi természetű elemek.
3.2. Szerződő fél
A szerződés másik pólusán a szerződő fél helyezkedik el. A szerződő fél lehet maga a biztosított is, de előfordul minden biztosítási fajtánál, hogy a szerződő fél nem azonos a biztosítottal, illetőleg bár személyében ő is biztosítottnak tekintendő, a szerződés egyéb személyekre, illetve ezek vagyonára is kiterjed.
A szerződő fél saját jogán létrehozza a biztosítóval a biztosítási szerződést, tehát ő tesz ajánlatot, vagy egyéb akaratnyilatkozatot - őt terhelik a szerződésből eredő főkötelezettségek: elsődlegesen a díjfizetés. Ha több alany jelenik meg a szerződésben, a kötelezettségek nagy része a szerződő félre telepített. A szerződő fél az “ügy ura", mivel a jogcselekményei vezetnek a jogviszony keletkezéséhez, fenntartásához, illetve megszűnéséhez.
3.3. Biztosított
Ha a szerződést nem a biztosított kötötte, úgy elkülönült jogi helyzetben van a biztosított és a szerződő. Biztosítottnak tekintjük azt a személyt, aki a biztosítási érdek hordozója, akinek érdeke fűződik a biztosított vagyontárgyak épségéhez, értékállandóságához, - illetőleg akinek életével, egészségével kapcsolatban keletkeznek olyan események, melyeket a szerződés biztosítási eseménynek tekint.
A biztosított a szerződésből eredő jogosultságok elsődleges alanya, ugyanakkor terhelik kötelezettségek is, melyek vagy kizárólag őt terhelik, (pl. esemény bejelentésének kötelezettsége, Ptk. 544. §), illetőleg egyes kötelezettségek egyaránt terhelik a szerződő felet és a biztosítottat [Ptk. 547. § (2) bek.]. A törvény tehát egyetemleges kötelezetti helyzetet hoz létre a biztosított és a szerződő fél között.
3.4. Kedvezményezett
Gyakori az olyan helyzet, amikor a teljesítést, illetőleg meghatározott teljesítéseket nem a biztosított igényelheti, hanem egy tőle elkülönült személy: a kedvezményezett. A kedvezményezett kizárólag jogosultságokat élvező pozícióban van. Ilyen esetben a biztosítási szerződés többszörösen harmadik személy javára szóló szerződés.
Az életbiztosítási, illetőleg balesetbiztosítási szerződésben kedvezményezett lehet:
a) A szerződésben megnevezett személy. A megnevezés történhet név szerint, de más módon is: pl. “együttélő házastársam", “születendő gyermekeim", “elsőszülött gyermekem" megjelölések útján is biztosítási szerződés kedvezményezettje lehet még magzat is, de még meg nem fogant ember - non dum conceptus - is.
b) A bemutatóra szóló kötvény birtokosa, felmutatója. A biztosítási kötvény ugyan nem tekinthető értékpapírnak, de alkalmas a jogosultság legitimálására.
c) Ha a kedvezményezettet a szerződésben nem jelölték meg és bemutatóra szóló kötvényt sem állitottak ki, úgy ex lege kedvezményezett a biztosított örököse. Nem kizárólag a törvényes örökösök tekintendők ennek, hanem a végrendeleti örökösök is. Kedvezményezettek lesznek a szerzeményi vagyon örökösei és az ági örökösök is.
A kedvezményezett jelölésére, illetőleg már kijelölt kedvezményezett helyett másik személy kedvezményezettként megjelölésére a szerződő fél jogosult.
3.5. Károsult
A károsult közvetlen jogosultságok és kötelezettségek hordozója a biztosítóval szemben. 
4. A biztosítási jogviszony egyéb résztvevői. Biztosításközvetítők
Biztosításközvetítői tevékenységet biztosítási alkusz (bróker), valamint ügynök végezhet, amely utóbbi lehet egyes-, vagy többes biztosítási ügynök.

4.1. Biztosítási alkusz (bróker)
4.1.1. Az alkuszi ügylet főbb jellemzői
Kizárólagos tevékenységként, a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének engedélyével végezhető, jogszabályban meghatározott tárgyi és személyi feltételek megléte esetén részvénytársasági vagy korlátolt felelősségű társasági formában. Külföldi székhelyű biztosítási alkusz magyarországi fióktelepe meghatározott feltételek teljesülése esetén végezhet ilyen tevékenységet. Az alkusz ügynöki tevékenységet, az ügynök alkuszi tevékenységet nem végezhet.
Általában az alkuszi ügylet és a tevékenység valamely ügylet közvetítését foglalja magába, s az alkusz ehhez kapcsolódva mindazt a tevékenységet köteles kifejteni, amely a jogügylet létrejöttéhez szükséges. Az ügylet megkötése az alkuszi tevékenységen kívül esik, lényegesen különbözik jogi helyzete mind a megbízottól, mind a bizományostól. Annak jogilag nincs akadálya, hogy - külön felhatalmazás esetén - a szerződést megkösse.
Az alkuszi szerződéssel létrehozott jogviszonyban az alkusz annak a félnek a megbízása alapján közvetít (továbbiakban: megbízó), aki a biztosítás létrejötte esetén a biztosított vagy a biztosítóval szerződő fél pozíciójába kerül. Ugyanakkor a biztosító és az alkusz között létrejött sajátos jogviszony keretében jogosult jutalékra, a biztosítótól.
4.1.2. A jogviszony keletkezése
Az alkuszi jogviszony a megbízó és az alkusz között kölcsönös, egybehangzó akaratnyilatkozat alapján, írásbeli formában jön létre érvényesen.

4.1.3. A jogviszony tartalma
a) Az alkusz kötelezettsége, jogai
aa) Főkötelezettsége a biztosítási szerződés megkötésének előkészítése.
Tevékenysége csak megbízójának külön meghatalmazása esetén terjed ki a szerződés megkötésére, vagy a megbízó igényeinek érvényesítésében való közreműködésre. Kötelessége, hogy a biztosítási piacon fellelhető legjobb terméket ajánlja a szerződő félnek, figyelembe véve a biztosítási díjat, biztosítási időszakot és feltételeket.
ab) A biztosítási alkuszt (tulajdonosait, vezetőit, alkalmazottait) titoktartási kötelezettség terheli minden olyan adat vonatkozásában, amely az ügyfelek személyi körülményeire, vagyoni helyzetére, gazdálkodására vagy a biztosítóval kötött szerződéseire vonatkozik. A titoktartás időbeli korlátozás nélkül kötelezi.
A törvény taxatíve felsorol kivételeket is (pl. nem minősül titoksértésnek, ha a biztosított adatai a Felügyelethez benyújtott panasz kivizsgálása keretében jutnak a felügyelet tudomására).
ac) Nyilvántartást köteles vezetni az általa kötött szerződésekről, amelynek elmulasztása közigazgatási jellegű szankciót vonhat maga után. 
ad) Tájékoztatási kötelezettség terheli 
ae) Az alkusz felelőssége professzionális, tevékenysége során a biztosítási szakmai szabályokat mindenkor megtartva köteles eljárni, s e kötelezettség megszegéséért (,alkuszi műhiba") felelősséggel tartozik.
Kötelezettségszegő magatartások: a téves tanácsadás, a szabálytalan díjkezelés, a nyilatkozatok késedelmes továbbítása 
Köteles felelősségbiztosítási szerződést kötni, vagy megfelelő vagyoni biztosítékot nyújtani.
b) A megbízó jogai és kötelessége
ba) a szerződés alapján azt várja el az alkusztól, hogy a legkedvezőbb biztosítási szerződést közvetítse, azaz a szakmában elvárható gondossággal járjon el.
bb) Az alkusz által ajánlott ügyletet nem köteles megkötni, elhatározását indokolnia sem kell, de ha a megbízási szerződésnek megfelelő biztosítási ajánlat közvetítése után szünteti meg, felmondja az alkuszi szerződést, a megbízó az alkusznak a megbízás teljesítésével felmerült költségeit köteles megtéríteni.
bc) A megbízó utasításai kötik ugyan az alkuszt, de az utasítási jog sokkal szűkebb körű, mint a megbízásnál. Az alkusz bizonyos eredményfelelősséggel tartozik. Az alkusz megbízójának érdekeit szem előtt tartva köteles eljárni a tevékenysége során, amely tanácsadással is párosul, s megbízója részére a lehető legkedvezőbb biztosítást kell ajánlania.
bd) Az alkuszi szerződés megszegéséből eredő igényeit az alkusszal szemben érvényesítheti, de egyébként az alkusz nem felelős a biztosítási szerződésből eredő, biztosítót terhelő kötelezettségek teljesítéséért (sem pedig a biztosító felé nem felel megbízója magatartásáért).
be) Az alkuszi díj egyrészt jutalékot, másrészt költségtérítést is tartalmaz. Az alkusz díjazásáról a megbízóval is megállapodhat.
c) Az alkusz és a biztosító kapcsolata
ca) A biztosító meghatalmazása esetén jogosult a biztosítási díj átvételére, s ugyancsak a biztosító megbízása esetén közreműködhet a szerződés teljesítésében és lebonyolításában.
cb) Az alkusz közbenjárásáért díjat követelhet. Csak akkor jogosult díjazásra, ha közvetítésével létre is jött a szerződés. A díjat attól a biztosítótól követelheti, amely a szerződés eredményeként a kockázatot elvállalta.
cc) Az alkusz tevékenysége során a vele szerződő fél számára “pártatlanul" köteles közvetíteni a biztosítási szerződéseket. Az alkusz a biztosítóval állandó megbízást nem létesíthet Az alkusz megbízója számára köteles tájékoztatást adni minden olyan közvetlen jogi, vagy gazdasági kapcsolatáról, amely eljárása pártatlanságát, a biztosítók közötti választás szabadságát befolyásolhatja.
4.2. Egyéb biztosításközvetítők
Az ügynökök kizárólag a biztosító megbízottai vagy munkaviszony alapján működő alkalmazottai. A biztosítási ügynök a biztosításközvetítői tevékenységet a biztosító által kiállított igazolvány alapján folytathatja. Jelentős különbség van azonban az ügynökök között aszerint, hogy milyen feltételek mellett végezhetik tevékenységüket, másrészt hogyan alakul a jogi helyzetük a biztosítóval, illetve a szerződő féllel keletkező jogviszonyban.
a) Egyes biztosítási ügynöknek kizárólag egy biztosítóval áll fenn a jogviszonya. A Bit. a biztosító felelősségét függetleníti attól, hogy az ügynöke milyen jogviszonyban látja el a közvetítő tevékenységet, az egyes biztosítási ügynök által e minőségben való károkozásért is a biztosító felelős. A biztosítók az egyes biztosítási ügynökökről kötelesek nyilvántartást vezetni.
b) A többes biztosítási ügynök két vagy több biztosítóval fennálló jogviszony alapján végzi tevékenységét. Felügyelet engedélyéhez, nyilvántartásba vételéhez kötött, másrészt megkövetelt, hogy ugyanolyan tájékoztatással lássa el a szerződő partnerét a szerződés közvetítése során, mint az alkusz. Feladata a biztosítási szerződés megkötésének az előkészítése, de tevékenysége - a biztosító ez irányú felhatalmazása esetén - kiterjedhet a biztosítási díj átvételére, valamint a szerződésből eredő jogok és kötelezettségek teljesítésében és lebonyolításában való közreműködésre. A bonyolítandó ügyletekről nyilvántartást köteles vezetni.
c) Az alügynök a biztosítási ügynök közreműködője, aki az ügynök megbízásából, a biztosító javára eljáró személy. Közvetítői tevékenységének tartalmát a biztosítási ügynökkel kötött szerződés határozza meg. Alügynököt mind az egyes, mind a többes ügynök igénybe vehet, de ugyanaz az alügynök egyidejűleg nem állhat egyes és többes biztosítási ügynökkel is jogviszonyban. Ha azonban egyes biztosítási ügynök megbízásából tevékenykedik, tevékenységéért a biztosító felelős (aki számára az ügynök köteles bejelenteni a személyét), ha többes biztosítási ügynök megbízásából tevékenykedik, a többes ügynök felel a tevékenységéért.

d) A törvény külön szabályozza a vezérügynök jogait. Külön erre irányuló felhatalmazás nélkül arra is jogosult, hogy megköthesse a biztosító nevében a szerződést, kiállítsa a kötvényt és a díjat átvegye. Vezérügynök kizárólag egyes biztosítási ügynök lehet. A vezérügynöki megbízást a Felügyeletnek be kell jelenteni.
Az ügynöki szerződésnek eredménykötelmi jelleget kölcsönöz, hogy megbízási díj (jutalék) csak a megkötött, illetve fenntartott biztosítási szerződés után jár. 
5. A biztosítási jogviszony tárgya
A jogviszony közvetlen tárgya, mint szolgáltatás a biztosító által vállalt folyamatos helytállási kötelezettség (praestare) - ellenérték (ellenszolgáltatás) fejében.
Közvetett tárgya a vagyonbiztosítások esetén mindig olyan vagyontárgy, mely a biztosított érdekkörébe tartozik. A biztosított vagyoni érdeke nemcsak a tulajdonjog alapján állhat fenn, ezt megalapozzák különféle használati jogok (haszonélvezet, használat, bérlet), kielégítési jogosultságok (zálogjog).
Sem a felelősségbiztosítás, sem a személybiztosítások körében nem beszélhetünk azonban a jogviszony közvetett tárgyáról, utóbbi körben azért sem, mert az elnevezésekkel ellentétben sem az emberi élet, sem az egészség nem tárgya a szerződésnek.
A biztosítási esemény az a felfüggesztő hatású feltétel, melynek bekövetkezte átalakítja a felek jogviszonyát, esedékessé teszi a biztosító teljesítését.
A biztosítási események körét mindig a biztosítási szerződés (kötelező biztosítások esetén a jogszabály) határozza meg. A törvény példálózó módon sorolja fel a biztosítási események körét:
-	      a szerződésben meghatározott károsító esemény,
-	      halál bekövetkezése, meghatározott életkor elérése,
-	testi sérülést, rokkantságot vagy halált okozó baleset [Ptk. 536. § (2) bek.]
24. Vagyonbiztosítás és személybiztosítás

I. Vagyonbiztosítás
1.1. A vagyonbiztosításról általában
A biztosítási események lehetséges köre a hagyományos biztosítási módozatok (tűz, robbanásbiztosítás, betöréses lopás, vihar, jégverés, árvíz, földrengés, földomlás, stb.) mellett a gazdasági kockázatok széles körére is kiterjed (külkereskedelmi ügyletek meghiúsulása) és olyan, korunkra jellemző civilizációs ártalmakra is vonatkozik, mint a környezeti károk, ártalmak hatásai (pl. olajszennyezések).

1.2. A vagyonbiztosítás közvetett tárgyához kapcsolódó szabályok
Kiemelt jelentősége van a biztosítási érdeknek, a biztosítási értéknek és a biztosítási összeg meghatározásának.
A Ptk. 548. §-a szerint a vagyonbiztosítási szerződést csak az köthet, aki a vagyontárgy megóvásában érdekelt, vagy aki a szerződést érdekelt javára köti.
A biztosítási érdek a vagyontárggyal kapcsolatban fennálló gazdasági-jogi kapcsolatra, valamint a vagyontárgy veszélyeztetettségére utal. A biztosított nem szükségképpen tulajdonosa a biztosított vagyontárgynak, érdekeltsége fennállhat kötelmi természetű kapcsolat alapján (pl. zálogjogosult hitelező, visszavásárlási jog vagy opció jogosultja, vállalkozási szerződés megrendelője, haszonbérlő, bérlő, letéteményes, bizományos, fuvarozó, szállítmányozó, várományos öröklési szerződés alapján, stb.). Nem zárható ki az érdekeltség akkor sem, ha a biztosított csupán gazdasági érdekeltséggel rendelkezik (részvény vagy kötvény tulajdonosa).
Az érdekkapcsolatok mellett kiemelt másik tényező a vagyontárgy veszélyeztetett helyzete, olyan helyzet, melyben meghatározott biztosítási esemény károsodást idézhet elő.
Az érdekkapcsolat megszűnése (pl. a hitelező kielégítésével jelzálogjoga megszűnik) vagy a veszélyhelyzet megszűnése (pl. a jégverésnek kitett gyümölcsöket leszüretelve hűtőházban tárolják) egyaránt előidézi a biztosítási érdek megszűnése útján a szerződés megszűnését is.
Mivel a vagyonbiztosítási szerződés a biztosított gazdagodását nem eredményezheti, a biztosítási érték meghatározása rendkívül fontos'. A biztosítási érték a biztosított vagyontárgy valóságos értékének meghatározását jelenti. Ez az érték lehet azonos a biztosítási összeggel, de attól el is térhet. Jogunk felállítja a túlbiztosítási tilalmat akkor, amikor kimondja azt, hogy a biztosítási összeg nem haladhatja meg a biztosított vagyontárgy valóságos értékét. Az olyan vagyonbiztosítási szerződés, melyben a biztosítási összeg - melyet általában a szerződő fél (esetleg a biztosított) jelöl meg – magasabb, mint a biztosítási érték -, részlegesen semmis. A részleges semmisség azt jelenti, hogy a biztosítási összeg helyébe a valóságos biztosítási érték lép, a szerződő fél biztosítási díjfizetési kötelezettsége pedig az értéknek megfelelően csökken.
A túlbiztosítási tilalomra vonatkozó szabály alól a törvény néhány kivételt enged:
a) Lehet biztosítási szerződést kötni valamely vagyontárgy várható értéke erejéig.
A mezőgazdasági biztosítások körében a biztosított vagyontárgyak értéke a gazdasági tevékenység eredményeként változik, a növényi kultúrák fejlődése az érték emelkedésével jár, ugyanígy az állatok növekedése, hízlalása is emeli ezek értékét. A szerződés tehát e körben érvényesen létrehozható akkor, ha a vagyontárgyak reálisan várható értékét jelölik meg biztosítási összegként.
b) Érvényes vagyonbiztosítási szerződés köthető a biztosított vagyontárgy helyreállítási értéke tekintetében. A helyreállítás következtében valójában értékemelkedés keletkezik, mégis erre az esetre - a biztosítási érdekek miatt - megengedett a szerződés létrehozatala.
c) Érvényes a szerződés akkor is, ha a biztosított vagyontárgy új állapotban való beszerzésének értékére vonatkozik. A korábbival azonos rendeltetésű, azonos jellegű vagyontárgyak újbóli beszerzése általában magasabb áron történik, ezért indokolt annak megengedése, hogy a biztosítási fedezet az újbóli beszerzés értéke tekintetében is érvényesen létrejöhessen (Ptk. 549. §).
A túlbiztosítás fogalmának ellentéte az alulbiztosítás, vagyis az a jelenség, amikor a biztosított olyan helyzetekben, amikor a biztosítási érték a biztosítási összeggel azonos, a vagyontárgy értékét a valóságosnál alacsonyabban jelöli meg. Az alulbiztosítás következménye - eltérő megállapodás hiányában - az, hogy a biztosító térítési kötelezettsége arányosan csökken (pro-ráta térítési szabályok).
A vagyonbiztosítások körében gyakran előfordul az ún. önrészesedés (franchise) kikötése, ami azt jelenti, hogy a tényleges kár szerződésben meghatározott részét (lehet meghatározott százalék is, de összegszerűen is megállapítható.
Vagyonbiztosítások körében (elsődlegesen a betöréses lopás biztosítások körében) fordul elő az ún. “első kockázatú" (premier risque) biztosítási forma, melyben a biztosító megfelelő biztosítási díj ellenében eltekint az alulbiztosítási jogkövetkezmények alkalmazásától, vagyis annak ellenére megfizeti a megjelölt biztosítási összeg határai között a tényleges kárt, hogy a biztosított nem a teljes vagyonát biztosította. Pl. kereskedelmi üzletek, áruházak esetében nyilvánvaló, hogy a betörés során a teljes árukészlet nem károsodhat, ezért az egészében nem kerül biztosításra, csak az értéken belül meghatározott összeg.
1.3. A jogviszony tartalmánál jelentkező egyéb sajátosságok
a) Biztosító jogai és kötelességei
aa) A biztosítási díj a biztosított vagyontárgy értékéhez igazodik, hiszen a kockázat - a vagyontárgy veszélyeztetettségén túl - elsősorban annak függvényében jelentkezik. Gyakran előfordul, hogy a biztosítók a kockázat közösséget oly módon is erősíteni kívánják, hogy a szerződő feleket hosszabb időtartamra lekötik, s ennek érdekében ún. tartamengedményt, azaz díjengedményt adnak számukra. Rendes felmondás biztosítva van a felek számára még a határozott időtartamú jogviszony esetében is (4. évtől bármelyik fél felmondhatja), de ez esetben a szerződő elveszíti a díjkedvezményt, azaz a biztosító követelheti annak a díjengedménynek a megfizetését, amelyet a szerződés hosszabb időtartamára tekintettel a biztosítottnak nyújtott [Ptk. 551. § (3) bek.].
ab) A vagyonbiztosítás körében tovább bővülnek a biztosító mentesülési jogosultságai a másik fél szerződésszegő magatartásai következtében, azaz ha:
•	A kárt jogellenesen a biztosított, illetőleg a szerződő fél, vagy a velük közös háztartásban élő hozzátartozójuk okozta szándékosan vagy súlyosan gondatlanul, a biztosító mentesülhet. Jogi személyek esetében a szabályzatban kell rögzíteni azon személyek (tagjai vagy meghatározott szervei) körét, valamint egyéb biztosított jogalanyok esetében azt a munkakört, amelyet betöltő alkalmazottak vagy megbízottak szándékos vagy súlyosan gondatlan jogellenes magatartása folytán bekövetkezett károk esetén a biztosítót mentesülés illeti meg. A szabályzat csak vezető, vagy a biztosított vagyontárgyak kezelésével együtt járó munkakört betöltő alkalmazottak, megbízottak, tagok, illetőleg szervek magatartásához fűzhet ilyen jogkövetkezményt; (Ptk. 556. §)
•	A szerződő, a biztosított nem tesz eleget kárenyhítési kötelezettségének, szerződésben kikötött kármegelőzési kötelezettségének és ebből többletkárosodás keletkezett - az előzőekben említett feltételek mellett - eredményezhet mentesülést [Ptk. 555. § (1) bek., illetve 556. § (3) bek.];
•	A biztosított a káreseményt a szabályzatban megállapított határidő alatt nem jelentette be, a szükséges felvilágosításokat nem adta meg, nem tette lehetővé a bejelentés valóságának ellenőrzését és emiatt lényeges körülmények a későbbiekben kideríthetetlenné váltak [Ptk. 544. § (2) bek.];
•	A biztosított - a kárenyhítésen túlmenő változtatásokat eszközöl a szabályzati időtartamon belül a károsodott vagyontárgy állapotában és emiatt lényeges körülmények tisztázása lehetetlenné vált [Ptk. 557. § (2) bek.].
A mentesüléshez vezető okokat a biztosítónak kell bizonyítani.
ac) A biztosítási szerződésekben meghatározott időpontban (általában időtartam alatt) köteles a biztosító teljesíteni, azaz a biztosítási összeget megfizetni. Fizetési kötelezettségét elsősorban az befolyásolja, hogy alulbiztosított-e a vagyontárgy vagy sem, esetleg újértékre stb. kötöttek biztosítást, hiszen a vagyonbiztosítás nem kárbiztosítás, hanem összegbiztosítás: azaz a biztosító nem kártérítést nyújt, hanem annak az összegnek az erejéig köteles téríteni, amelyben megállapodtak felek a szerződésben.
Befolyásolhatja az a körülmény is, hogy a szerződő (biztosított) fizetett ugyan az adott biztosítási időszakra biztosítási díjat, de annak csak egy részét Ilyen esetben - a Ptk. szerint - a biztosítási összeg ugyan nem változik, de a szerződés a kifizetett díjjal arányos időtartamra marad fenn. Ez esetben tehát nem közömbös, hogy az eredetileg meghatározott biztosítási időszakban mikor következett be a káresemény. Ha a díjjal nem fedezett időszakban, akkor természetesen nem áll be a biztosító fizetési kötelezettsége.
A biztosító kötelezettsége kiterjed a kárenyhítés költségeinek viselésére. Ez a kötelezettsége nemcsak az eredménnyel járó kárenyhítő tevékenységekkel kapcsolatban fennálló, hanem az eredménytelen kárenyhítés költségeire is terjed ki [Ptk. 555. § (2) bek.].
ad) A vagyonbiztosítás körében a biztosítót törvényi engedményi jog illeti meg a tényleges károkozóval szemben, abban az esetben, ha a kárt - biztosítási szerződés alapján - megtérítette. Az engedmény terjedelme a károkozó kártérítési kötelezettségéhez viszonyítva lehet részleges is (pl. ha a munkajog szabályai alapján a kárt okozó alkalmazottal szemben érvényesít igényt). Amennyiben alulbiztosítás van, felmerül a kárnak egy olyan része, amelyet a biztosított visel. Ha a kár megtérítésére irányuló igény a biztosítóra csak részben száll át és a biztosító a kárért felelős személy ellen keresetet indít, a biztosított kívánságára köteles az ő igényeit is érvényesíteni. Az igény érvényesítését a biztosító a költségek előlegezésétől teheti függővé.
A károsult biztosított kárigénye megelőzi a biztosító követelését, azaz ha a befolyt érték mindkettejük követelését nem fedezi, a biztosított elsőbbséget élvez [Ptk. 558. § (3) bek.].
Elsőbbséget élvez a biztosított abban az esetben is, ha á biztosított vagyontárgy megkerül, mert arra elsősorban ő tarthat igényt. Természetesen ez a körülmény a jogalap nélküli gazdagodásához nem vezethet, s a már átvett biztosítási összeget vissza kell fizetnie a biztosítónak.
b) Szerződő, biztosított jogai és kötelezettségei
A jogviszony általános elemzésénél már részletesen utaltunk a szerződő, biztosított jogaira és kötelességeire, valamint a biztosító helyzetével kapcsolatos szabályok is utalnak e körben a sajátosságokra.
A jogviszonyban jelentkező további sajátosságok az alábbiak:
ba) Kizárólag a vagyonbiztosításra jellemző, hogy a biztosítási díj és a biztosítási időszak között további olyan szoros összefüggés van, hogy ha ugyanabban a biztosítási évben több biztosítási esemény is bekövetkezik, a biztosítási összeg az adott biztosítási évben kifizetett összeggel csökken, kivéve, ha a szerződő fél az évi díjat megfelelően kiegészítette [Ptk. 553. § (2) bek.].
bb) A biztosított az a személy, aki - külön kedvezményezett jelölése hiányában - követelheti a biztosító teljesítését a szerződésben meghatározott biztosítási esemény bekövetkeztét követően a szerződésben, ill. szabályzatban megállapított teljesítési időszakon belül.
Ha a szerződésben megjelölt biztosítási összeg a vagyontárgy tényleges értékénél alacsonyabb, a biztosított olyan arányban követelheti a biztosító teljesítését, ahogyan a biztosítási összeg a vagyontárgy értékéhez viszonyul (ún. aránylagos, másként pro ráta térítés) [Ptk. 553. § (2) bek.].
bc) A biztosított jogosult arra, hogy a szerződő fél helyett a szerződésbe bármikor belépjen, átvegye annak jogi pozícióját, jogait és kötelezettségeit. A szerződő fél pozícióját illető alanyegyesítés (confusio) a biztosított alakító joga, mely egyoldalú, címzett (a biztosítóhoz intézett) jognyilatkozat formájában megy végbe - úgy, hogy ehhez a szerződő fél hozzájárulása nem szükséges. (Az adott biztosítási időszak díjfizetéséért a biztosított és a megszüntetett pozícióban lévő volt szerződő fél egyetemlegesen fclclős (Ptk. 550. ~).
Az életbiztosítás
2.1. Az életbiztosítási szerződések sajátosságai
A biztosítási esemény a Ptk. példálódzó felsorolása szerint a biztosított halála, illetőleg az lehet, ha a biztosított a szerződésben meghatározott életkort eléri.
Ez a kör a biztosítási gyakorlatban tágítható, mert a biztosított életében bekövetkező bármely esemény (házasságkötés, gyermekszületés, nyugdíjazás, meghatározott gyógytartamú betegség, nem baleseti eredetű rokkantság stb.) egyaránt lehet a szerződés tárgya, illetőleg egy szerződésben több biztosítási esemény is szerepelhet. A gyakorlatban előfordulnak olyan szerződések is, melyekben több a biztosított, és a több biztosított tekintetében többféle biztosítási esemény kerül meghatározásra. Az életbiztosítások körében egyre elterjedtebbek azok, amelyek befektetési jelleget is hordoznak, s a biztosítási összeg szolgáltatásán túl a biztosítók egyéb szolgáltatást is vállalnak (pl. kölcsönnyújtás).
Az életbiztosítási jogviszonynak nincs közvetett tárgya, ily módon fogalmilag nem beszélhetünk túlbiztosításról sem.
Jellemző, hogy az életbiztosítások többszörösen harmadik személy javára szóló szerződések, azaz a biztosított személyén túl megjelenik a kedvezményezett is a jogviszonyban, amelyhez több sajátosság is kapcsolódik.

2.2. A szerződéskötés sajátosságai
A törvény szerint az életbiztosítási szerződés megkötéséhez és módosításához - természetesen akkor, ha a szerződőtől különböző személy - a biztosított írásbeli hozzájárulása szükséges. Ha a biztosított kiskorú (cselekvőképtelen, vagy korlátozottan cselekvőképes). úgy a szerződést érvényesen megkötheti törvényes képviselője akár képviselőként, akár szerződő félként. Ha a szerződést nem törvényes képviselő köti, annak érvényességéhez gyámhatósági jóváhagyás szükséges.
A biztosító kikötheti a biztosított orvosi vizsgálatát. Ha a biztosított aláveti magát a biztosító által megjelölt orvosi vizsgálatának, úgy egészségi állapotával kapcsolatban közlési kötelezettség nincs. Egyéb esetekben a biztosító kérdéseire adott válaszokkal tesz eleget e kötelezettségnek.
2.3. A jogviszony tartalmának sajátosságai
a) A biztosító jogai és kötelességei
aa) A biztosító teljesítésével kapcsolatos sajátos szabály kizárólag az életbiztosítás körében a kötvény visszaszolgáltatására irányuló kötelezettség, mert olyan szerződések esetén, melyekkel kapcsolatban a biztosító kötvényt adott ki, a biztosítási összeget csak a kötvény visszaszolgáltatása ellenében köteles kifizetni.
ab) A biztosító mentesülésének speciális szabályai összefüggésben vannak a szerződés sajátosságaival;
-	Ha a biztosítási esemény a biztosított halála és a biztosított a kedvezményezett szándékos magatartása következtében veszítette életét, úgy a biztosító mentesül a biztosítási összeg kifizetése alól, de meg kell fizetnie a visszavásárlási összeget, ha a szerződés szerint a biztosítás visszavásárolható. A visszavásárlási összeg a biztosított örököseit illeti meg, abból az eredeti kedvezményezett nem részesülhet.
-	Ha a szerződés a biztosított szándékosan elkövetett, súlyos bűncselekménye folytán vagy azzal összefüggésben (pl. menekülés közben) vagy a szerződéskötéstől számított 2 éven belül bekövetkező öngyilkossága következtében szűnik meg, akkor a biztosító a biztosítási összeg kifizetése alól mentesül, de nem a visszavásárlási összeget, hanem a díjtartalékot (ha ilyen a szerződés szerint képződik) köteles megfizetni [Ptk. 565. § (4) bek.].
-	Az adatközlési kötelezettség megsértéséből eredő jogkövetkezmények csak a biztosítási szerződés megkötésének az első 5 évében alkalmazhatók a biztosító részéről, azaz mentesülésre csak ezen időtartam alatt hivatkozhat [Ptk. 563. § (2) bek.].
ac) A biztosítási díj bírósági úton történő érvényesítésére csak az első évben van lehetőség, a további időszakban csak akkor élhet ezzel a jogával, ha a biztosított a díjfizetést már megkezdte, vagy halasztásban állapodtak meg.
Életbiztosítások körében a díjfizetés elmaradása esetén lehetőség van arra, hogy:
•	A biztosítási szerződés az eredeti biztosítási összeg tekintetében, de a szerződésben megállapított rövidebb - a díjfizetéssel arányban álló - időtartamra maradjon fenn.
•	A szerződés az eredeti biztosítási időtartamra, de a szerződésben megállapítottnál alacsonyabb (díjfizetésnek megfelelő mértékű) összeg vonatkozásában maradjon fenn [Ptk. 565. § (2) bek.].
•	A szerződést a felek megszüntetik és a szerződő fél a befizetett díjaknak a szabályzatban megállapított részét (visszavásárlási összeg) kapja kézhez.
b) A biztosított jogai és kötelességei
ba) Megilleti az a jog, hogy a szerződésbe bármikor belépjen, ehhez azonban - ellentétben a vagyonbiztosítási szerződéssel - szükséges a szerződő fél belegyezése. A biztosító felé a belépés egyoldalú jognyilatkozattal tehető meg, azaz nem szükséges hozzá a biztosító elfogadó nyilatkozata. Nyilvánvalóan nem szükséges a szerződő fél beleegyezése olyan esetben, amikor maga a szerződést - felmondás vagy díjfizetés elmaradása folytán - meg kívánja szüntetni. Ilyen esetben a biztosított a biztosítóval közölt nyilatkozatával a szerződő fél helyébe léphet.
A biztosított belépésével kötelezettségei szaporodnak, mivel a folyó biztosítási időszakban esedékes díjakért a szerződő féllel egyetemlegesen felelnek.
bb) A szerződés megszüntetésének joga sajátos. Ha ugyanis a szerződés megkötéséhez adott hozzájárulását visszavonja - visszavonó egyoldalú jognyilatkozata következtében a szerződés a biztosítási időszak végével megszűnik. Másként alakul a jogi helyzet akkor, ha biztosított az eredetileg a szerződő fél által kötött szerződéshez adott hozzájárulását oly módon vonja vissza, hogy egyidejűleg maga lép a szerződő helyébe. Ilyen helyzetben a szerződés alanyváltozással fennmarad. Ilyen eljáráshoz azonban a szerződő fél hozzájárulása is szükséges [Ptk. 561. § (3) bek.].
c) A kedvezményezett jogai és kötelességei
A kedvezményezett egyetlen jogosultsága a biztosító teljesítése iránti igényben realizálódik. Mivel a biztosítási szerződés – kedvezményezett jelölés esetén -harmadik személy javára létesült jogügylet - így a szerződésben nem szereplő jogosult, saját jogán, közvetlenül fordulhat a biztosító ellen. A kedvezményezett kötelezettsége, hogy eleget tegyen a biztosító teljesítéséhez szükséges együttműködési kötelezettségének; bejelentse a biztosítási esemény bekövetkezését; szolgáltassa a biztosítási esemény bizonyításához szükséges okiratokat (pl. halotti anyakönyvi kivonat, baleseti halál tényét tanúsító okmányok); átadja a biztosítási szerződés létrejöttét és hatályát tanúsító okmányokat (biztosítási kötvény, díjnyugta stb.). A biztosító teljesítését csak akkor követelheti, ha a kedvezményezetti minőségét bizonyította. Az esetek jelentős részében a szerződésből egyértelműen nem állapítható meg a kedvezményezett személye.
3. Balesetbiztosítás
A balesetbiztosítás az európai normák szerint is ún. nem-életbiztosítási ághoz tartozik. A biztosítás osztályozásának az alapja az újabb elméletek szerint is az, hogy lehet-e kár (érdek) vagy sem. A balesetbiztosításnál is lényegében “kártérítést" kap a biztosított, ezért a vagyonbiztosításhoz tartozik.
A baleset, mint biztosítási esemény fogalmát a szabályzatok határozzák meg úgy, hogy általában balesetnek kell tekinteni a biztosított akaratán kívül fellépő olyan külső behatásokat, melyek egy év időszakon belül a biztosított halálát, állandó rokkantságát vagy időleges munkaképtelenségét idézik elő.
A fogalom két lényeges elemből áll:
•	az ok meghatározása: a biztosított akaratán kívül hirtelen fellépő külső esemény;
•	az okozat: egy éven belüli halál vagy egészségkárosodás.
A balesetbiztosítási összeg nem esik korlátozás alá és a biztosító a kárért felelős személlyel szemben törvényi engedmény alapján nem léphet fel.
A felmondási jog a balesetbiztosítási szerződések körében nem korlátozható A felek előzetesen megállapodhatnak abban, hogy a biztosított foglalkozásának változása - mint jogi tény - a biztosítási összeget a veszélyviselés arányában megváltoztathatja.
A balesetbiztosítási szerződés tekintetében általában a vagyonbiztosítás szabályai érvényesülnek (kivéve a törvényi engedmény rendszerét), de az életbiztosítási szerződési szabályokat kell alkalmazni az alábbiakban:
•	a biztosított szerződési hozzájárulása, visszavonási lehetősége és belépési joga,
•	a kedvezményezett-jelölés,
•	a biztosító mentesülési lehetősége a kedvezményezetti magatartás által okozott halál miatt.
Jogszabályok
•	Ptk. 536-567. §-ok.
•	1995. évi XCVI. törvény a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről 3. §, 4. §, 31-38. §, 48. §,          102. §, valamint 6. számú melléklete.  
171/2000. (X. 13.) Korm. sz. rendelet a gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbizt.
25. Felelősségbiztosítás, kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási szerződés 

1.A felelősségbiztosítási szerződés

1.1. A felelősségbiztosítás sajátossága
A jogi szabályozás körében nő a kötelező biztosítások száma, amely elsősorban a szerződő felek, a fogyasztók, a potenciális károsultak védelme érdekében fontos.
A Ptk. 559. § (1) bek. a felelősségbiztosítási szerződés alapján a biztosított követelheti, hogy a biztosító a szerződésben megállapított mértékben mentesítse őt olyan kár megtérítése alól, amelyért jogszabály szerint felelős.
A felelősségbiztosítási szerződés kárkötelemhez kapcsolódik, hiszen a biztosított egyben károkozó, aki az általa okozott kárért felelősséggel tartozik.
A felelősségbiztosítási jogviszony következtében a kárkötelem kötelezetti oldala úgy erősödik meg, hogy az eredeti kötelmi helyzet fenntartása és alanyváltozás nélkül lehetővé válik, hogy az eredeti kötelemben nem szereplő harmadik személy: a biztosító teljesítsen a kötelezett helyett.
A felelősségbiztosításnál a biztosított érdeke az, hogy vagyoni helyzetében várható vagyoni csökkenés ne következzen be.
A felelősségbiztosításnál a biztosító helytállási kötelezettségét a biztosított jogellenes károkozó magatartása, illetve az ennek következtében támasztott kárigény váltja ki A felelősségbiztosítás során a biztosítási esemény a biztosított azon károkozói magatartása, mely anyagi jogi felelősségét megalapozza a biztosítási szerződés időtartama alatt. Az anyagi felelősség kiterjedhet, pl. a munkáltató munkajogi felelősségére, a dolgozó, szövetkezeti tag anyagi felelősségére, a társadalombiztosítási szervekkel fennálló felelősségre is. A biztosított felelőssége egyaránt lehet szerződésen kívüli károkozás következménye és szerződésszegés.
1.2. A felelősségbiztosítási jogviszony alanyainak jogi helyzete
A jogviszony szerkezetileg három pólusú:
a) A károsult jogi helyzete
Az egyik pólusban helyezkedik el a biztosítási esemény bekövetkezése után a károsult, akinek a jogi helyzete nem változik.
A károsult köteles bizonyítani a kárt, annak mértékét és az okozati összefüggést a biztosított károkozó magatartása és a kár között.
A károsult kárigényét továbbra is a károkozó (biztosított) ellen jogosult érvényesíteni, a biztosító ellen közvetlenül nem fordulhat. A biztosító köteles ugyan a károkozó helyetti teljesítésre - a károsult viszont nem kötelezhető arra, hogy a biztosító által felajánlott teljesítést elfogadja. A jogosult a harmadik személy részéről felajánlott teljesítést is köteles elfogadni -, de előállhat olyan helyzet, amikor a károsult különös érdeke azt kívánja, hogy javára a károkozó teljesítsen, mivel az rendelkezik olyan adottságokkal, melyek miatt pl. természetbeni kártérítésre kötelezhető.
A károsult köteles a kárenyhítésre és arra is, hogy közreműködjék a biztosító teljesítése érdekében (adatszolgáltatás, a káresemény helyszínének bemutatása, a kár részletes leírása stb. útján).
     b) A szerződő (biztosított) jogi helyzete
A károkozó, egyben biztosított. A biztosított is olyan személy, aki a károkozásért a magyar jog szabályai szerint felelősséggel tartozik. Ha a károkozó kártérítési kötelezettsége a károsulttal szemben egyértelműen fennáll, a teljesítést saját felelősségbiztosítására hivatkozva nem tagadhatja meg, de jogosult arra, hogy a biztosítót - a szerződés keretei közötti mértékben - saját kötelezettsége vonatkozásában teljesítésre hívja fel. Abban a helyzetben, ha a biztosított a károsult igényét kielégítette, úgy követelheti, hogy a biztosító a kártérítési összeget az ő kezéhez fizesse meg.
c) A biztosító jogi helyzete
A jogosultságai (pl. díjigénye) a biztosítottal szemben állnak fenn, szerződés szerinti kötelezettségei is a biztosított irányában keletkeznek, de e kötelezettségének úgy tesz eleget, ha közvetlenül a károsult javára és kezéhez teljesít.
A szándékos károkozás, illetőleg a szerződésben meghatározott súlyosan gondatlannak tekintendő károk esetén a biztosító jogosult arra, hogy az általa kifizetett kártérítést a biztosítottól visszakövetelje (regressz-jog).
A biztosító a károsulttal szemben hivatkozhat mindazokra a körülményekre, amelyek - a kárfelelősség körében - biztosítottjának mentesüléséhez vezethetnek, (pl. ha az általános polgári jogi felelősségről van szó, a biztosított mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben elvárható), vagy a kármegosztás alkalmazását jelentheti.
A biztosító tehát “belép" a kárkötelembe, átveszi a károkozó-biztosított pozícióját, így annak jogosultságait és kötelezettségeit. A károsultnak a biztosítóval szemben alanyi jogosultsága nincs.
A biztosítónak érdeke fűződik ahhoz, hogy tudomása, vagy beleegyezése nélkül a károkozó ne vállaljon olyan fizetési kötelezettséget, amelyért végül is a biztosítónak kell helytállnia.
ca) A károsult és a biztosított közötti egyezség a biztosítóval szemben csak akkor hatályos, ha a biztosító tudomásul vette 
cb) A károsult által a biztosított ellen indított perben hozott ítélet lehet a biztosítóra kedvező, akkor, ha alaptalannak bizonyul a károsult igénye és azt a bíróság elutasítja. Ilyen esetben a biztosító jogi érdekei akkor sem szenvednek csorbát, ha a perről nem értesült és abban nem vett részt, miután fizetési kötelezettsége nem keletkezik. Abban az esetben, tehát, ha a károkozó felelősségével kapcsolatos jogvitában a bírósági ítélet elutasító, az ítélet hatálya kihat a biztosítóra is.
Ha az eljárás marasztaló ítélettel zárul, annak hatálya akkor hat ki a biztosítóra, ha a perben részt vett, akár a biztosított képviselőjeként, akár egyéb (pl. beavatkozói) minőségben.
Más a helyzet akkor, ha a biztosító a perről tudomást szerzett, de a biztosított képviseletéről, illetve a perbeli részvételről lemondott. Nyilvánvalóan nem érdemli meg ilyen esetben a jog védelmét és függetlenül az ítélet tartalmától (akár elutasító, akár marasztaló), az kihat rá [Ptk. 559. § (4) bek.].
A felelősségbiztosítási szolgáltatás körébe tartozik a biztosítotti jogvédelem. 
Prevenciós eszköz a regressz, azaz a megtérítési jog, amely a felelősségbiztosítás sajátossága.
A regressz jog érdekellentétet keletkeztethet a biztosító és a saját biztosítottja között oly módon, hogy a biztosító a károsultnak kifizetett összeget saját biztosítottjától kérheti vissza. A jog csak a legsúlyosabb károkozói magatartásokhoz fűzi, mégpedig abban az esetben jogosítja fel a biztosítót a visszatérítés követelésére, ha a károkozói magatartás szándékos vagy a szabályzatban megállapított súlyosan gondatlannak minősül. A szabályzat normatív módon rögzítheti, mit tekint súlyosan gondatlan magatrtásnak.

2. Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási szerződés

A közúti forgalom résztvevői által elszenvedett károk biztosításának az igénye nemzetközi szinten már a múlt század közepétől olyan két- és többoldalú megállapodásokra vezetett, amelyben résztvevő tagállamok vállalták országaikban a kötelező biztosítás bevezetését. 
A gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbiztosításáról rendelkező 171/2000. (X. 13.) Kormányrendelet 2001. január 1 jétől hatályos, de sajátos módon érvényesül a meglévő szerződéseknél;
•	határozott időtartamú szerződésekre a megkötésük időpontjában hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni,
•	határozatlan időtartamú szerződések tekintetében visszaható hatályú a jogszabály, azaz rendelkezéseit alkalmazni kell, de a rendelet hatálybalépése előtt keletkezett károkra ez esetben is a káresemény időpontjában hatályos jogszabály az irányadó.
A Ptk. 567. § (3) bekezdése a kötelező biztosítás vonatkozásában megengedi, hogy jogszabály a Ptk. biztosítási fejezetétől eltérjen, még akár a biztosított hátrányára is. A kormányrendelet egyoldalúan kógens; sem a biztosított, sem a károsult hátrányára nem térhetnek el a felek.
2.1. A szerződés sajátosságai
A biztosítási kötelezettség minden magyarországi telephelyű gépjármű üzembentartóját terheli. Üzembentartónak minősül a gépjármű tulajdonosa, vagy a telephely szerinti ország hatóságai által kibocsátott okiratba (forgalmi engedély) bejegyzett üzembentartó.
A biztosítási szerződés határozatlan időtartamra szólhat, s csak a jogszabályban meghatározott esetekben köthető határozott időre.
A biztosítási kötelezettség korlátozott mértékű:
•	dologi károk esetén egy biztosítási eseményenként 500 millió Ft összeghatárig,
•	személyi sérülés miatti károk esetén károsultanként 300 millió Ft összeghatárig kell hogy fedezetet nyújtson a felelősségbiztosítási szerződés.
A jogszabály felsorolja azokat a vagyontárgyakat, amelyekre nem terjed ki a felelősségbiztosítás. Nem terjed ki a károkozó gépjárműben utazóknál lévő azon vagyontárgyakra, amelyek nem a személyi használatot szolgálták. Továbbá a károkozó gépjármű biztosítottainak egymással szembeni igényéből származó dologi kárra sem, illetve az elmaradt haszonra sem. Pl. házastársak utaznak együtt, akik mindketten biztosítottak, hiszen üzembentartók lehetnek. Ha a nem vezető házastárs sérül, annak dologi kárára, valamint a személysérülésből eredő elmaradt haszonra sem terjed ki.
Nagyon fontos, hogy a szerződés területi hatálya túlnyúlik az ország hitárain, mert a jogszabályban meghatározott országok területére is kiterjed.
A káresemény helye szerinti ország jogszabályai szerint áll fenn a felelőssége a gépjármű üzembentartójának.
Az általános szerződési feltételt a jogi norma tartalmazza, a szerződés az alapján jön létre.
A biztosító oldalán szerződéskötési kötelezettség áll fenn, de csak
•	addig az összeghatárig, amíg a biztosítási kötelezettség fennáll,
•	a biztosító díjszabásának megfelelő ajánlatról van szó, továbbá
•	az ajánlatot a felelősségbiztosítás jogi normában rögzített általános feltételei szerint tette a szerződő.
Az üzembentartó ajánlatát a biztosító csak akkor utasíthatja vissza, ha:
-	az ajánlattevővel korábban már szerződéses kapcsolatban volt, de ezt az adott biztosító felmondta, vagy
-	az adott biztosítóval szemben korábban fennálló szerződése a díj nem fizetése miatt megszűnt.
A biztosító visszautasítási lehetősége a korábbi biztosítási időszakot követő 1 évig áll fenn 
A biztosítási szerződés megkötését a biztosítási kötvény vagy a biztosító által kiállított igazolólap (a folyamatos díjfizetéseket a csekk, vagy a biztosító által kiállított bizonylat) tanúsítja, amelyet a forgalmi engedéllyel kell együtt tartani.
Lehetőség van arra is, hogy a biztosítási szerződés “szüneteljen", ha a gépjármű üzemen kívüli helyezéséről szóló hatósági tanúsítványt a biztosított bemutatja a biztosítónak. A szünetelés a bejelentést követő hónap első napjától az újbóli üzembe helyezés napjáig, de maximum hat hónapig tarthat.
2.2. A kockázatviselés kezdete, megszűnése
A jogszabály diszpozitív jelleggel az első biztosítási díj megfizetéséhez köti a kockázatviselés kezdetét. Csak a biztosító által feljogosított személy elfogadó nyilatkozatával kezdődhet meg a biztosító kockázatviselés már a szerződés megkötését megelőzően. A gépjármű forgalomba helyezéséhez, pl. szükséges a biztosító részéről a kockázatviselés elfogadása (előzetes fedezetigazolás), amelynek a kiadását követő 30 napon belül az üzembentartó köteles a biztosítási szerződést megkötni.
A kockázatviselés megszűnése az általános szabályok szerint alakul de ha a szerződés érdekmúlással szűnik meg, forgalomból való kivonás, illetőleg a tulajdonjog-átszállása (adásvételi szerződés megkötése, öröklés megnyílása stb.) időpontjában szűnik meg a kockázatviselés.
2.3. A biztosítási díj
A biztosítók határozzák meg, s lehetőségük van differenciált díjak alkalmazására. Így a biztosított kármentességi díjengedményben (bonus) részesülhet, vagy pótdíjat (malus) fizet a káresemények számához igazodóan.
A biztosítót a díj a kockázatviselés időtartamára illeti meg. A forgalmi engedélyre kötelezett jármű esetén a díjat előre kell megfizetni, de maximum negyedévre. Az első díj a szerződés létrejöttekor esedékes, a további díjak pedig annak az időszaknak az első napján, amelyre a díjfizetés vonatkozik. (A biztosítási időszak a naptári év.)
A díjfizetés elmaradása 30 nap elteltével a szerződés megszűnését eredményezi, ha addig a hátralékos díjat nem fizették meg és a biztosított halasztást sem kapott, illetőleg a biztosító a díjat bírósági úton nem értényesítette. (nem lehet további 30 nappal meghosszabbítani a szerződés megszűnését, illetve a bírói út igénybevételét, mint a többi biztosításnál.)
Ha a szerződéskötésre nem a tulajdonos-változás kapcsán kerül sor, a biztosított köteles bemutatni a megelőző biztosítási időszakra vonatkozó díjfizetések bizonylatait, s egyidejűleg megfizetni az elmaradt díjakat is. A hátrálékként befizetett díj a kockázatviselést nem befolyásolja (azaz a biztosító ezen időszak károkozásaiért nem áll helyt!).
2.4. A károsult jogi helyzete
A felelősségbiztosítás általános szabályaihoz képest a károsult kedvezőbb jogi helyzetben van, miután igényét közvetlenül a biztosítóval szemben is jogosult érvényesíteni.  Ha egy káreseményből kifolyólag több károsult lép fel kárigénnyel, a limitált összegű felelősségbiztosításra tekintettel a jogszabály részletesen tartalmazza, hogyan kell eljárniuk a biztosítóknak.
-	Több azonos okból bekövetkezett, időben összefüggő káresemény egy biztosítási eseménynek minősül.
-	Ha egy biztosítási eseménnyel kapcsolatban több jogosult dologi kártérítési igénye meghaladja a dologi károkra káreseményenként meghatározott összeget, a kártérítési igények megtérítése az összes kártérítési igénynek a limitált összeghez viszonyított arányában történik.
-	Kizárólag dologi károknál fordulhat elő olyan jogi helyzet, hogy a káreseményenként meghatározott összeg kimerül, s olyan károsult jelentkezik, akit a biztosító a károsultnak fel nem róható okból figyelmen kívül hagyott. Ebben az esetben a biztosító köteles a biztosítási összeg újrafelosztásával megtéríteni a károsult kárát.
Ha ismeretlen a károkozó, vagy nem rendelkezik felelősségbiztosítással a biztosítók által létrehozott közös alap, a Kártalanítási Számla [garanciaalap, amelyet a Magyar Biztosítók Szövetsége (MABISZ) kezel] felé léphet fel igénnyel, vagy - amennyiben a károkozónak korábban volt biztosítása -, a biztosítási szerződés megszűnését követő 60 napon belül a volt biztosító köteles helytállni. A gyakorlatban sokszor elfordul, hogy vitás a biztosítók között, vagy a biztosító és a Kártalanítási Számla között, hogy melyik köteles a károsult felé helytállni. Az uniós elvárásoknak megfelelő szabályozás szerint ilyen esetben a Kártalanítási Számla köteles megelőlegezni a kártérítési összeget, majd ezt követően jogosult a károkozó biztosítójával elszámolni.
Károsult köteles a káreseményt 30 napon belül bejelenteni a biztosítónak (Kártalanítási Számlának), mert ennek elmulasztása esetén a késedelmes teljesítés jogkövetkezményei a biztosítóval szemben nem alkalmazhatóak (kiv. önhibán kívüli késedelem), s valamennyi lényeges adatot, információt átadni.
2.5. A biztosított jogi helyzete
Biztosítottnak minősül a gépjármű üzembentartója és vezetője (pl. utóbbi esetben a jogosult engedélye nélküli vezető is).
A biztosított 8 napon belül köteles a káreseményt bejelenteni. valamint azt is, ha a káreseménnyel kapcsolatban ellene peres vagy nem peres eljárás indult. A biztosító jogosult ebben az eljárásban a biztosított képviseletét ellátni.
Ha a károsult nem él a jogszabályban biztosított lehetőséggel a jogi helyzete az általános szabályok szerint alakul. Ha a károsult a biztosító ellen lép fel közvetlenül, de a limitált biztosítási összegre tekintettel igénye teljes egészében nem nyer kielégítést, szintén fordulhat a károkozóval szemben. A károkozó ilyen esetben már nincs lehetősége a biztosító helytállását kérni.
A jogszabály szerint, ha a jogvita a károsult és a biztosító (Kártalanítási Számla) között folyik  az elutasító ítélet hatálya kiterjed a biztosítottra, következésképpen a marasztaló ítélet hatálya tehát csak akkor, ha a perben részt vett.
5. 6. A megtérítési (regressz) jog
A jogszabály rögzíti azokat az eseteket, amikor a biztosító, a Kártalanítási Számla kezelője, valamint a Nemzeti Iroda az általa kifizetett kártérítési összeg megtérítését követelheti.
Kiemelést érdemel:
-	A jogellenes és szándékos károkozás;
-	A jogosult engedélye nélküli vezetés;
-	A gépjárművezetésre jogosító engedély (igazolvány) hiányában, alkoholos vagy a vezetési képességre hátrányosan ható szertől befolyásolt állapotban történő vezetés. Ezekben az esetekben attól a személytől is megtérítést lehet követelni, ak a vezetést ilyen személynek adta át, kivéve, ha bizonyítja, hogy a gépjárművezetői engedély meglétét alapos okból feltételezték, a vezető alkoholos vagy hasonlóan ható szertől befolyásolt állapotát nem ismerhette fel (alkoholos befolyásoltságnak tekinthető a 0,8 ezreléket meghaladó véralkoholszint, illetve a 0,5 mg/1 értéket meghaladó légalkoholszint)
-	Ha a Kártalanítási Számla terhére történt a kárrendezés vagy a biztosító a díjnemfizetés miatt megszűnt szerződés alapján kénytelen helytállni, az üzembentartótól követelhető vissza a kifizetett kárösszeg, illetve valamennyi felmerült költség.
A biztosító megtérítési jogosultsága egyes megtérítési okoltnál összegszerűen limitált, amelynek mértéke függ az ilyen módon szankcionált magatartás jellegétől is.

27. HELYISÉGBÉRLET
1.Gazdasági funkció
Az üzletek, irodák, műhelyek és más rendeltetésű, nem lakás céljára szolgáló helyiségek birtoklása és használata mindig fontos gazdasági pozíciót, vagyoni értékű jogosultságot jelentett, ami a vállalkozások és a társaságalapítások korában - mely megnövekedett helyiségigénnyel párosult - tovább erősödött. A vállalkozások kialakításához és folytatásához ugyanis mindenekelőtt terület, helyiség kell, és az sem mindegy, hogy ez a bizonyos terület vagy helyiség hol fekszik.. A helyiség fekvése igen komoly, pénzben kifejezhető értéket képvisel. Jelenleg hatályos jogforrás a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény.
2. A helyiségbérleti szerződés fogalma, jellege
A helyiségbérleti szerződés alapján a bérbeadó köteles a helyiséget a bérlő használatába adni, a bérlő pedig köteles a helyiség használatáért, továbbá a szerződés keretében a bérbeadó által nyújtott szolgáltatásért helyiségbért fizetni.
A Ptk 434. § (1) bekezdésében foglalt azon rendelkezésből, miszerint “a lakásbérleti jogviszonyt a bérbeadó és a bérlő szerződése hozza létre", megállapítható,hogy a helyiségbérleti szerződés (miként a lakásbérleti szerződés is) konszenzuál szerződés, azaz a felek megállapodása elegendő a kötelem létrejöttéhez. A helyiség egyidejű átadása vagy át nem adása nem befolyásolja a jogviszony keletkezését.
3. A helyiségbérleti jogviszony keletkezése
3.1. Szerződéssel
A helyiségbérleti jogviszony a helyiségre vonatkozó bérleti szerződés megkötésével jön létre.
A szerződés alaki és tartalmi kellékeit illetően különbséget kell tenni az önkormányzati tulajdonban álló helyiségek, valamint a magántulajdonban (társasági, szövetkezeti, társasházi tulajdonban) lévő helyiségek bérbeadása között 
Az önkormányzati tulajdonban lévő helyiségek bérleti szerződésére vonatkozóan az önkormányzati rendeletben foglalt rendelkezések az alapvetően meghatározóak. Az önkormányzati rendelet határozza meg azt, hogy a bérleti jogot milyen tevékenység folytatására lehet megszerezni, kik lehetnek bérlők, bérlőtársak, milyen feltételek mellett lehet más személyt befogadni a lakásba, a bérleti jogot milyen feltételekkel lehet átruházni stb.
Az önkormányzati helyiségek bérletére vonatkozó bérbeadó és bérlő közötti megállapodás legfőbb feltételeit, lényeges tartalmi elemeit tehát az önkormányzati (helyi) rendelet határozhatja meg azzal, hogy a törvény kógens szabályai természetesen feltétlenül érvényesülnek.
A helyi jogszabályok alkalmazása nemcsak a szerződő felekre, hanem más hatóságokra is kötelező erejű.
A törvény az önkormányzati helyiségek vonatkozásában az írásbeliséget kötelezővé tette. Az önkormányzati tulajdonú helyiségek bérleti szerződését tehát érvényesen csak írásban lehet megkötni. (Ez a formai kötöttség érvényesül az állami tulajdonban álló helyiségek bérletére vonatkozóan is.)
A magántulajdon lévő helyiségek (ideértve a már korábban is jelzett társasági, szövetkezeti vagy társasházi tulajdonban lévő helyiségeket is) esetén sem tartalmilag, sem alakilag ilyen megkötöttségek nem érvényesülnek. Az ilyen helyiségek körében a bérbeadót megilleti a szabad bérbeadás joga, a felek a a bérleti szerződés tartalmi elemeit, a bérbeadás feltételeit szabadon állapíthatják meg: Nincs formai kényszer sem, tehát a magántulajdonban álló helyiségekre vonatkozó megállapodás létrejöhet szóban, írásban és ráutaló magatartással is.
A helyiségbérleti szerződés legfontosabb tartalmi elemei:
•	a bérbeadó és a bérlő (bérlőtársak) megnevezése, személyi adatai,
•	h) a helyiség megjelölése (alapterület, műszaki állapot, elvégzendő munkák stb.),
•	a használat jogcíme (bérleti, bérlőtársi jogviszony),
•	a szerződés időtartama (határozott vagy határozatlan idejű, esetleg feltétel bekövetkezéséig szóló),
•	a helyiség átadásának feltételei, és időpontja, 
•	a helyiségbér összege és a fizetés időpontja.
A fizetendő helyiségbérben a szerződés megkötésekor kell a feleknek megállapodnia. A bérbeadó és a bérlő megállapodása határozza meg azt is, hogy a helyiségbér magában foglalja-e a bérbeadó által nyújtott külön szolgáltatások (vízellátás, csatornahasználat, felvonóhasználat, központi fűtés, kapunyitás, rádió- és televízióadók vételének biztosítása stb.) díját is, vagy azokat külön kell megfizetni. A helyiségbért pénzben kell megfizetni (nem minősül tehát bérfizetésnek, ha a bérlő valamilyen munkát végez a használat fejében). Önkormányzati helyiség bérleti díjának mértékét nem kell önkormányzati rendeletben meghatározni, ami azt jelenti, hogy a felek a helyiségbér összegében önkormányzati helyiség esetén is szabadon állapodhatnak meg. Magántulajdonban álló helyiségek bérletére nézve természetesen szabad bérmegállapítási jog érvényesül. A helyiségbér módosítására a felek megállapodással bármikor jogosultak. Megállapodás hiányában a bíróságtól lehet kérni a helyiségbér módosítását. A bíróság jogerős határozatáig a helyiségért a korábban fizetett helyiségbért kell megfizetni.
•	a használat módja és terjedelme (pl a bérlő a helyiségen kívül mit jogosult használni),
•	a feleket terhelő karbantartási kötelezettség (pl. a bérlő által a saját költségén a helyiség használatra alkalmassá tételéhez vagy egyébként elvégzendő munkák megjelölése és azok elvégzésének határideje, vagy a bérleti jog megszűnésekor az eredeti állapot helyreállításának kötelezettsége stb.),
•	a bérlő által befogadható személyek megjelölése,
•	határozatlan időre kötött szerződés esetén a bérbeadónak az a joga, hogy a szerződést cserehelyiség biztosítása és a törvény 24. § (1) bekezdés a)-d) pontjaiban meghatározott esetek fennállása nélkül is felmondhatja. A felmondási idő egy évnél rövidebb nem lehet.
3.2. .Jogutódlással
A helyiségbérleti jogviszony nemcsak szerződéskötéssel, hanem jogutódlással is keletkezhet. A helyiségbérleti jogot a kiskereskedelmi. a vendéglátóipari és fogyasztási szolgáltató tevékenységet végző állami vállalatok vagyonának privatizálásáról szóló 1990. évi LXXIV. törvény alapján megszerző egyéni vállalkozó, továbbá kizárólag természetes személyek részvételével működő közkereseti társaság, betéti társaság vagy korlátolt felelősségű társaság a privatizációval érintett vállalat jogutódjaként folytathatja.
Abban az esetben. ha a bérlő gazdasági társaságot vagy szövetkezetet alapít, vagy a bérlő társasággá, vagy szövetkezetté átalakul, akkor a társaság illetve a szövetkezet a jogutód, amely a jogviszonyt szerződő félként folytathatja.
4. A helyiségbérleti jogviszony alanyai
A bérbeadó és a bérlő. Mindkét pozícióban bárki szerepelhet alanyként. Természetes személy ugyanúgy, mint jogi személy, egyéni vállalkozó ugyanúgy, mint gazdasági társaság. Mind a bérbeadói, mind a bérlői oldalon több személy is szerepelhet a jogviszonyban. Ha a bérlői oldalon több személy vesz részt a jogviszonyban bérlőtársakról beszélünk. A bérlőtársi jogviszony létrejöhet úgy, hogy a helyiséget eredendően több személy együttesen veszi bérbe a bérbeadótól. Létrejöhet azonban bérlőtársi jogviszony oly módon is, hogy a helyiségre vonatkozóan eredetileg egy, önálló bérlő már jogviszonyt létesített és később kíván hozzá csatlakozni és bérlőtársi jogviszonyba lépni egy másik bérlő (vagy bérlők). Önálló bérlet esetén bérlőtársi jogviszony akkor létesíthető, ha ebben a bérbeadó és a bérlő, valamint a leendő bérlőtárs megállapodnak. Ez a rendelkezés a házastársakra is kötelező, ha bérlőtársi jogviszonyt akarnak létrehozni. Önkormányzati helyiség esetén azonban a bérbeadó nem köteles a bérlő házastársával bérlőtársi szerződést kötni. Önkormányzati és állami tulajdonú helyiség esetén a bérlőtársi szerződést kötelező írásba foglalni, míg más tulajdonú helyiségnél a bérlőtársi jogviszony - csakúgy, mint a bérlői jogviszony - létrejöhet szóban írásban és ráutaló magatartással egyaránt.
Önkormányzati (állami) tulajdonú helyiségeknél a bérlőtársi jogviszony a bérleti jog folytatása során is létrejöhet. A bérlő halála esetén - ha a bérlő vállalkozói igazolványhoz nem kötött tevékenységet folytatott - a bérleti jog folytatására jogosult - eltérő megállapodás hiányában - a bérlő házastársa, gyermeke. jogszerűen befogadott gyermekétől született unokája és szülője. A helyiségbérleti jogot az azonos sorrendben jogosultak bérlőtársként folytathatják.
Bérlőtársi jogviszony esetén a helyiséget több bérlő együttesen bérli. Jogaik és kötelezettségeik belső viszonyukban egyenlőék. Jogaikat együttesen gyakorolhatják, kötelezettségük a bérbeadóval szemben egyetemleges. A bérlőtársak egyenlő jogaira és kötelezettségeire vonatkozó jogszabályi rendelkezés diszpozitív szabály, tehát ettől a bérlőtársak eltérhetnek és jogaik és kötelezettségei arányát - kizárólag belső viszonyukban - megváltoztathatják. A bérlőtársak ilyen tartalmú “belső" megállapodása a bérbeadóra nem hat ki. Annak azonban nincs akadálya, hogy a bérbeadóval is eltérő teherviselésben állapodjanak meg.
A bérlőtársak csak együttesen jogosultak - a bérbeadó írásbeli hozzájárulásával - albérleti jogviszonyt létesíteni, illetve a helyiségbe más személyt befogadni. Ugyancsak együttesen jogosultak a bérlőtársak arra, hogy a helyiséget elcseréljék, a helyiségbérleti szerződést a bérbeadóval megszüntessék, illetve a helyiségbérleti szerződést felmondják.
5. A helyiségbérleti jogviszony tárgya
A nem lakás céljára szolgáló helyiség, amely kizárólag ipari, építőipari, mezőgazdasági, vízgazdálkodási, kereskedelmi, tárolási, szolgáltatási, igazgatási. honvédelmi, rendészeti, művelődési, oktatási, kutatási, egészségügyi, szociális, jóléti és más gazdasági célra szolgál. Helyiség csak ingatlanban lehet. A létesítmény (épület) akkor ingatlan, ha a földdel olyképpen van tartósan egyesítve, hogy elválasztással az építmény elpusztulna, illetőleg értéke vagy használhatósága számottevően csökkenne. A konténerek, pavilonok, bódék akkor sem minősülnek helyiségnek, ha azok a földhöz rögzített, tartósan kialakított, közművekhez csatlakoztatott építmények, mivel a földterületbe való mechanikus bekapcsolás ellenére is megtartják ingó jellegüket. A vitrinekre, kirakatokra ugyancsak nem a helyiségbérlet, hanem a dologbérlet szabályait kell alkalmazni.Lehetőség van arra is, hogy lakást nem lakás céljára használjanak vagy bérbe adjanak. A tulajdonost megilleti az a jog, hogy lakását egészben vagy részben nem lakás (általában iroda, rendelő, üzlethelyiség) céljára bérbe adja, illetőleg saját maga nem lakás céljára használja. Minden esetben a lakás használatának jogcíme dönti el, hogy a lakásbérletre avagy a helyiségbérletre vonatkozó szabályok az irányadóak.
6. A helyiségbérleti jogviszony tartalma
6.1 A bérbeadó jogai és kötelességei
A bérbeadó a helyiséget a szerződésben meghatározott feltételekkel és időpontban köteles a bérlőnek átadni.
A jogviszony fennállása alatt a bérbeadó köteles gondoskodni az épület állagának karbantartásáról, az épület központi berendezéseinek állandó üzemképes állapotáról, a közös használatra szolgáló helyiségek állagában és berendezéseiben keletkezett hibák megszüntetéséről.
Ha a bérbeadó e - szerződésben vagy jogszabályban előírt - kötelezettségeit nem vagy nem megfelelően teljesíti, a bérlő szavatossági igényekkel léphet fel.
Lehetőség van azonban arra is, hogy a bérbeadót terhelő kötelezettségek teljesítésére a felek eltérően állapodjanak meg. Ennek megfelelően a bérlő elvégezheti a bérbeadót terhelő munkát költségeinek egészben vagy részben történő megtérítése ellenében, illetőleg a bérlő a helyiségbér ellenében is elvállalhatja a bérbeadót terhelő munkák elvégzését, és ebben az esetben a bérlő nem fizet helyiségbért a költségei megtérüléséig.
A bérbeadó jogosult a helyiségbérleti jogviszony fennállása alatt az épület átalakítására, korszerűsítésére, bővítésére, felújítására, ha ezek nem eredményezik a helyiség megsemmisülését.
A bérbeadó jogosult ellenőrizni a helyiség rendeltetésszerű használatát. Amennyiben az ellenőrzés során rendeltetésellenes használatot állapít meg, ez megnyitja a bérbeadó felmondási jogát illetőleg az esetleges kárigényeinek érvényesítéséhez való jogát.
A bérbeadót megilleti a helyiség használatáért és az általa nyújtott egyéb szolgáltatásokért megállapított helyiségbér.
6.2. A bérlő jogai és kötelezettségei
A bérlő köteles az általa használt helyiségért és a bérbeadó által nyújtott szolgáltatásokért járó helyiségbért megfizetni, a helyiséget a jogviszony teljes tartama alatt rendeltetésszerűen használni, a jogviszony megszűnésekor pedig a helyiséget a bérbeadónak visszaadni.
Ha a felek eltérően nem állapodnak meg, a bérlő köteles gondoskodni a helyiség burkolatainak, ajtóinak, ablakainak és berendezéseinek karbantartásáról. pótlásáról, cseréjéről.
A bérlő jogosult a helyiség átalakítására és korszerűsítésére, amennyiben erre nézve a bérbeadóval megállapodnak. A megállapodásnak tartalmaznia kell azt is, hogy e munkák elvégzésének költségei melyik felet terhelik. Azért szükséges az ilyen munkák elvégzésére és azok költségeinek viselésére vonatkozóan külön megállapodni a bérbeadóval, mivel a bérlőt a helyiség átalakítása, korszerűsítése esetén jogszabályon alapuló bérbeszámítási jog nem illeti meg.
A bérlő a helyiség bérleti jogát a bérbeadó hozzájárulásával másra átruházhatja vagy elcserélheti. A helyiség bérleti jogát el lehet cserélni másik helyiség bérleti jogára; de lehetőség van arra is, hogy a bérlő helyiségbérleti jogát másik helyiség tulajdonjoga ellenében ruházza át.
Ebben az esetben mind a bérleti jog átruházásáról, illetve cseréjéről szóló szerződést, mind a bérbeadó hozzájárulását írásba kell foglalni. (Önkormányzati helyiség esetében a hozzájárulás feltételeit önkormányzati rendeletben kell meghatározni.)
A szerződés megszűnése után a bérlő köteles a helyiséget és berendezéseit - a szerződésben meghatározott állapotban - a bérbeadónak visszaadni. Megilleti viszont a bérlőt az elvitel joga. Ez a jog a berendezési tárgyakra akkor vonatkozhat, ha a bérlő saját költségén létesítette és az állag sérelme nélkül leszerelhető.
7. A helyiségbérleti jogviszony megszűnése
A helyiségbérleti szerződés megszűnik, ha
1.	a felek a szerződést közös megegyezéssel megszüntetik, 
2.	a helyiség megsemmisül,
3.	a bérlő meghal és nincs a helyiségbérleti jog folytatására jogosult személy,
4.	a bérlő a helyiséget elcseréli,
5.	a bérbeadó vagy a bérlő él a felmondási jogával,
6.	a bérlő helyiségbérleti jogviszonyát a bíróság megszünteti,
7.	a bérlő helyiségbérleti jogviszonyát hatósági határozat szünteti meg,
8.	a bérlőt a Magyar Köztársaság területéről kiutasították,
9.	a gazdasági társaság vagy más jogi személy bérlő jogutód nélkül megszűnik,
10.	a bérlőnek a helyiségben végzett tevékenységhez szükséges egyéni vállalkozói igazolványát    visszavonták, vagy azt a bérlő visszaadta.
A határozott időre szóló vagy valamely feltétel bekövetkezéséig tartó helyiségbérleti jog pedig a szerződésben meghatározott idő elteltével, illetőleg a feltétel beálltával szűnik meg.
A helyiségbérleti szerződést mind a bérbeadó, mind a bérlő írásban felmondhatja.
7.1. A bérbeadó felmondási joga
A bérbeadó felmondási jogát gyakorolhatja a bérlő valamilyen negatív magatartása miatt (mintegy szankciós jelleggel) vagy attól függetlenül - szabadon - is.
Ha a bérlő magatartása szolgál alapul a helyiségbérleti szerződés felmondására, a bérbeadó a felmondási jogát attól függetlenül gyakorolhatja, hogy a helyiség önkormányzati. állami vagy magántulajdonban áll, és annak sincs jelentősége, hogy a helyiségbérleti jogviszony határozatlan időre, határozott időre vagy feltétel bekövetkezéséig szól.
A bérbeadó a bérlő magatartására alapítottan akkor mondhatja fel a szerződést. Ha

1.	a bérlő a helyiségbért a fizetésre megállapított időpontig nem fizeti meg,

Ha a bérlő a bérfizetésre megállapított időpontig a helyiségbért nem fizeti meg, a bérbeadó köteles a bérlőt - a következményekre figyelmeztetéssel - a teljesítésre írásban felszólítani. Ha a bérlő a felszólításnak 8 napon belül nem tesz eleget, a bérbeadó további 8 napon belül írásban felmondással élhet. A felmondás az elmulasztott határnapot követő hónap utolsó napjára szólhat, és a felmondási idő nem lehet rövidebb 15 napnál. A felmondási jog gyakorlása mellett a bérbeadó a bérhátralék megfizetését és a késedelembe esés időpontjától számított kamatot követelheti.
2.	a bérlő a szerződésben vállalt vagy jogszabályban előírt egyéb lényeges kötelezettségét nem teljesíti,

Ha a bérlő a helyiség karbantartására, felújítására, avagy rendeltetésszerű használatra alkalmassá tételére szerződésben kötelezettséget vállalt és azt nem teljesíti, ez ugyanúgy okot adhat a felmondásra, mint a bér nem fizetése. Ebben az esetben a bérbeadó a felmondási joga gyakorlása előtt ugyancsak köteles a bérlőt írásban felszólítani határidő tűzésével a kötelezettségei teljesítésére és csak amennyiben a bérlő ezt a határnapot is elmulasztja, akkor van lehetősége a bérbeadónak. hogy az elmulasztott határnapot követő 15 napon belül a szerződést felmondja. A felmondás ebben az esetben is az elmulasztott határnapot követő hónap utolsó napjára szólhat és a felmondási idő 15 napnál rövidebb nem lehet.
3.   a bérlő vagy a helyiséget vele együtt használó személyek a bérbeadóval vagy az épületet használó más személyekkel szemben az együttélés követelményeivel ellentétes. botrányos, tűrhetetlen magatartást tanúsítanak,
4.  a bérlő vagy a helyiséget vele együtt használó személyek a helyiséget, a közös használatra szolgáló helyiségeket, illetőleg területet rongálják vagy rendeltetésükkel ellentétesen használják.
Ezekben - a magatartási normákat sértő - esetekben a bérbeadó köteles a bérlőt - a következményekre figyelmeztetéssel - e magatartás megszüntetésére a tudomásra jutástól számított 8 napon belül írásban felszólítani. A magatartás megismétlésétől vagy folytatásáról számított 8 napon belül a bérbeadó a szerződést felmondhatja. A felmondás a hónap utolsó napjára szólhat és a felmondási idő 15 napnál rövidebb nem lehet.
A bérbeadót megilleti a szabad - indokolás nélküli - felmondási jog is.
A bérbeadó a határozatlan időre kötött szerződést - ha a felek másként nem állapodtak meg - cserehelyiség biztosítása nélkül és a fentebb részletezett esetek felmállása nélkül is felmondhatja. A felmondási idő azonban egy évnél rövidebb nem lehet. (Önkormányzati helyiség esetén - amennyiben a bérbeadó cserehelyiséget nem biztosít - a felmondási idő öt évnél rövidebb nem lehet.)
A felek a szerződéskötéskor megállapodhatnak abban, hogy a bérbeadó a felmondási jogát csak cserehelyiség biztosítása mellett, avagy csak a bérlő által tanúsított valamilyen negatív magatartás esetén gyakorolhatja. Abban az esetben azonban ha ilyen feltételben nem állapodtak meg, a bérbeadó bármikor felmondhatja a szerződést, de ilyenkor a felmondási idő egy évnél rövidebb nem lehet.
A helyiségbérleti jogviszony bérbeadó általi megszüntetésének van még egy módja, nevezetesen, mikor a bérbeadó a határozatlan időre szóló helyiségbérleti szerződést úgy mondja fel, hogy egyidejűleg ugyanazon a településen megfelelő cserehelyiséget ajánl fel a bérleti jogviszony létesítésére. Ebben az esetben a felmondási idő három hónapnál rövidebb nem lehet. A kritikus pont általában a felajánlott helyiség “megfelelőségének" kérdése. A cserehelyiség akkor megfelelő, ha a bérlő az előző helyiségben gyakorolt tevékenységét hasonló körülmények között folytathatja. A hasonló körülmények közötti tevékenység gyakorlásnak objektív és szubjektív tényezői vannak. Ilyen tényezők például a régi és a cserehelyiség alapterülete, műszaki állapota, településen belüli fekvése, stb. A felajánlott helyiség akkor is megfelelőnek minősül, ha a helyiségek közötti eltérést a felajánlott helyiség más előnye kiegyenlíti. Amennyiben a körülmények - a felajánlott helyiség rovására - nem tekinthetők hasonlónak, arra is lehetősége van a bérbeadónak, hogy a különbséget megfelelő pénzösszeggel egyenlítse ki. A kötelezettség viszont az, hogy a felmondási idővel egyidejűleg kell a másik megfelelő helyiséget felajánlani. Arra nincs lehetőség, hogy a cserehelyiség elfoglalása után alakítsa ki a bérbeadó a cserehelyiség megfelelőségét. Szintén a bérbeadót terheli az a kötelezettség, hogy a felajánlott másik helyiség bérelhetőségét, azaz a helyiségbérleti szerződés megkötésének lehetőségét a felmondással egyidejűleg igazolja.
7.2. A bérlő.felmondási joga
A bérlő a határozatlan időre kötött helyiségbérleti szerződést bármikor írásban felmondhatja.
A bérlő felmondása a hónap utolsó napjára szólhat és a felmondási idő 15 napnál rövidebb nem lehet.
7.3. A helyiségbérleti jog folytatása
A helyiségbérleti jogviszony megszűnik, ha a bérlő meghal és nincs a helyiségbérleti jogviszony folytatására jogosult személy. A helyiségbérleti jog folytatására csak az a személy jogosult, akinek ezt a jogát a törvény elismeri. (Nincs jogi lehetőség arra, hogy a bérlő végintézkedéssel rendelkezzen a helyiségbérleti jogáról, és valakire “ráhagyja" azt. A helyiségbérleti jog ugyan forgalomképes vagyonértékű jog, de az örökhagyó vagyonába nem tartozik bele.)
Az egyéni vállalkozói igazolvány alapján tevékenységet folytató bérlő halála után az özvegye és az örököse folytathatja a bérleti jogot, feltéve, ha a helyiséget továbbra is arra a célra használja, mint a bérlő.
A vállalkozói igazolványhoz nem kötött tevékenység esetén pedig csak a bérlő házastársa, gyermeke, jogszerűen befogadott gyermekétől származó unokája, valamint szülője jogosult a bérleti jogot folytatni, de itt is csak abban az esetben, ha a helyiséget továbbra is arra a célra használja, mint a bérlő.