1.	Az alkotmányos rend erőszakos megváltoztatása, hazaárulás, kémkedés

1) Az alkotmányos rend erőszakos megváltoztatása

139. § (1) Aki olyan cselekményt követ el, amely közvetlenül arra irányul, hogy a Magyar Köztársaság…

A bűncselekmény jogi tárgya  a Magyar Köztársaság alkotmányos rendje.
A bűntett akkor valósul meg, ha valamely magatartás közvetlenül az alkotmányos rend erőszakos megváltoztatására irányul.

Az elkövetési mód: erőszakkal vagy ezzel fenyegetve.
Megváltoztatás: a fennálló viszonyoknak és rendnek a módosítása, alakítása. Csak aktív magatartással valósítható meg.
A fegyveres erő igénybevétele: bármilyen olyan eszköz, amely az erőszak bekövetkezése lehetőségének nyomatékot adhat.
Fegyveres erő: nagyobb létszámú csoport, amelyben jelentősége van a személyek számának, fegyverek mennyiségének.

Immateriális bűncselekmény; csak szándékosan követhető el. Egyesek szerint nem célzatos, míg pl. Kiss Zsigmond szerint célzatos, így csak egyenes szándékkal lehet elkövetni.

Elkövető bárki lehet, magyar és nem magyar állampolgár egyaránt. Az önálló tettesség ritka, inkább a  társtettesség a jellemző. A részesi alakzat bármelyike előfordulhat. 

A bűncselekmény az erőszakos vagy ezzel fenyegető, közvetlenül az alkotmányos rend megváltoztatására irányuló cselekmény tanúsításával befejezett. A bűncselekmény kísérlete kizárt, a törvény az előkészület is büntetni rendeli. 

Büntethetőséget megszüntető okot szabályoz. Pl. az elkövető feljelentést tesz. 

2) Hazaárulás

144. § (1) Az a magyar állampolgár, aki abból a célból, hogy a Magyar Köztársaság függetlenségét…

A bűncselekmény általános tárgya a Magyar Köztársaság állambiztonsága.

A bűncselekmény jogi tárgya a Magyar Köztársaság függetlensége, területi épsége és alkotmányos rendje. 
Függetlenség: külső szuverenitás, melynek lényege, hogy az, hogy a Magyar Köztársaság saját államisággal bír, döntéseit külső kontroll nélkül hozza. 
Területi épség:  a Magyar Köztársaság térségének sérthetetlensége, amelyen az állami főhatalom érvényesül.

A hazaárulás a Magyar Köztársaság iránti kötelező állampolgári hűség megszegése. 

A törvényi tényállás 2 elkövetési magatartást határoz meg:
1)	a külföldi kormánnyal vagy külföldi szervezettel történő kapcsolatfelvétel ill. 
2)   a kapcsolat fenntartást. 

Külföldi szervezeten meghatározott célt szolgáló, szabályok szerint működő csoport, intézmény értendő. Egyes nézet szerint külföldi szervezet az ország területén kívül működő bármely szervezet, amely alkalmas a Magyar Köztársaság említett érdekeit sértő cselekmény támogatására, megvalósítására. Más nézet szerint szintén a Magyar Köztársaság területén kívül tevékenykedő szervezet értendő ez alatt a fogalom alatt, de feltétel, hogy az irányításban külföldi állampolgárok is részt vegyenek. Maga a törvényi tényállás nem határozza meg, hogy milyen ez a szervezet; általánosságban olyan, ami a Magyar Köztársaság érdekével ellentétes. Így lehet katonai, gazdasági, szociális, kulturális. Közömbös az, hogy a külföldi kormány vagy szervezet a Magyar Köztársaság által hivatalosan elismert vagy sem. 

Kapcsolatfelvétel kétoldalú viszonyt feltételez, melynek egyik pólusán a magyar állampolgár, másik oldalán a külföldi kormány vagy szervezet áll.
A kapcsolatfelvétel történhet írásban, szóban, közvetítő eszközön keresztül, lényeg, hogy az érintkezés létrejöjjön.
A kapcsolatfenntartás akkor valósul meg, ha a külföldi kormány vagy szervezet és az elkövető között az összeköttetés létrejött. Az elkövetési magatartás aktív cselekvést feltételez.

A bűncselekmény célzatos, ezért csak egyenes szándékkal valósítható meg. 
Az elkövetőnek tisztában kell lennie azzal, hogy külföldi kormánnyal vagy szervezettel vette fel ill. tartja a kapcsolatot és tisztában kell lennie a Magyar Köztársaság tényállásban felsorolt érdekei sérelmének lehetőségével.

Alanya tettesként csak magyar állampolgár lehet, mely ténynek az elkövetéskor kell fennállnia. 

Immateriális bűncselekményről lévén szó, a bűncselekmény a tárgyalt magatartások tanúsításával befejezett; kísérlet előfordulhat pl. abban az esetben, ha a kapcsolat felvételére irányuló magatartás meghiúsul. 
A törvény az előkészületet is büntetni rendeli; a háború idején tanúsított előkészületi magatartásokat súlyosabban. 

Minősített esetek:
•	Súlyos hátrány okozása: ha a célzott érdekek sérelme bekövetkezett. Pl. az országgal szemben hátrányos megkülönböztetés alkalmazásához vezet az elkövető cselekménye.
•	Állami szolgálat vagy hivatalos megbízatás felhasználásával történő elkövetés esetén a magyar állampolgár a személyes bizalmon alapuló hűség kötelezettségét is megsérti.
•	Háború alatt: azt az időszakot kell érteni, mikor az Országgyűlés által kinyilvánított hadiállapot áll fenn, vagy pl. az állam biztonságát súlyosan fenyegető akár külső, akár belső veszély is.
•	A külföldi fegyveres erő fogalma alatt az ország területén kívül vagy belül lévő nagyobb létszámú felfegyverzett csoportot kell érteni, amelyben külföldiek vannak. A behívás az ország területén kívül található külföldi fegyveres erőre, az igénybevétel a belföldön állomásozóra vonatkozik.
      Az előkészület is büntetendő.

3) Kémkedés

147. § (1) Aki idegen hatalom vagy idegen szervezet részére a Magyar Köztársaság ellen hírszerző…
A bűncselekmény jogi tárgya a Magyar Köztársaság alkotmányos rendje; közelebbről az állam biztonsága és valamennyi jelentős érdeke.
 
A bűncselekmény elkövetési tárgya lehet bármely adat, amely alkalmas a Magyar Köztársaság elleni felhasználásra. 
Nem kizárólag a szoros értelemben vett titok, hanem a magyar állam területén tágabb vagy szűkebb embercsoport számára ismert információk és adatok megfelelő rendszerezése, elemzése is felhasználható a Magyar Köztársaság ellen.
A köztudomású vagy bárki által hozzáférhető adatok összegyűjtött vagy csoportosított formában a bűncselekmény elkövetési tárgyai lehetnek. Nem szükséges, hogy a megszerzett adatok a valóságnak mindenben megfeleljenek, továbbá azt sem, hogy az idegen hatalom vagy a szervezet számára abszolút újdonságot jelentsenek. 
Az adat megjelenhet bármelyik információhordozón, fényképen, rajzon, írásban, de rögzítés nélkül is birtokolható.

A bűncselekmény elkövetési magatartása a hírszerző tevékenység végzése. 
Ez több, mint titkos adatszerző, adatszolgáltató tevékenység, magában foglalja az olyan tevékenységeket is, mint a hírszerző szervezet részére megfelelő személy felkutatása. 
Csak aktív magatartással követhető el, de nem kell, hogy folyamatos vagy nagyobb számú információra vonatkozó legyen. Egyetlen adat megszerzése is tényállásszerű. 
A hírszerző tevékenység átfogja az adatok megszerzését, mely egyenértékű azok birtoklásával, gyűjtését, azok kiszolgáltatását, ill. minden olyan aktív magatartást, mely a hírszerző szervezet részére előnyösebb helyzete teremthet a Magyar Köztársasággal szemben. 
Az idegen hatalom alatt külföldi kormányt kell érteni.

Immateriális bűncselekmény, mely szándékos, de nem célzatos. Lényeg, hogy az elkövető felismerje az adat Magyar Köztársaság elleni felhasználhatóságát. Az egyéni cél a büntetés kiszabása során juthat jelentőséghez. 

A bűncselekmény alanya tettesként bárki lehet,  állampolgárságra tekintet nélkül.

A bűncselekmény a hírszerző tevékenység végzésével befejezett. Kísérlet valósul meg akkor, ha az adatszerzés, adatgyűjtés megkezdődik, de az adathoz az elkövető nem jut hozzá. 
A törvény bünteti az előkészületet is. 

A hírszerző tevékenységre ajánlkozás vagy vállalkozás elkövetéskor nem az előkészülettől elállás általános szabálya érvényesül. A hatóságnak bejelentés – önfeljelentés - és a külföldi kapcsolat teljes feltárása, ez a 2 conjuktív feltétel teljesítése mentesít a felelősségre vonás alól.

A bűncselekmény az államtitoksértéshez képest speciális, így nem állhat vele bűnhalmazatban. 
Ha a bűncselekménynek van politikai célzata, akkor a kémkedés minősített esetét kell megállapítani, ha nincs, akkor az államtitoksértést.

Minősített eset az államtitok kiszolgáltatásával elkövetett kémkedés. 
A kiszolgáltatás az idegen hatalom vagy idegen szervezet részére történő ismertté válást, ahhoz történő eljuttatás megkezdését jelenti.

2.	Az emberölés

166. § (1) Aki mást megöl, bűntettet követ el, és öt évtől tizenöt évig terjedő szabadságvesztéssel…

Az emberölés tényállása tipikusan nyitott tényállás, mert nem határoz meg időt, helyet, módot stb.

Az emberölés jogi tárgya a más ember élete. 
Büntetőjogi értelemben emberi életről, mint embertől származó, az anyaméhből kivált lény létéről beszélünk. Közömbös, hogy az anyaméhet elhagyó lény életképes-e vagy sem, lényeg az élveszületés.

A bűncselekmény passzív alanya az élő ember. 
A bűntett megvalósulása szempontjából közömbös a passzív alany neme, életkora, egészségi állapota; így a torzszülött elpusztítása is emberölés. Ugyancsak emberölés a gyógyíthatatlan beteg halálának meggyorsítása vagy előidézése szenvedéseinek megrövidítése céljából(eutanázia). 

Az emberi élet kezdete a tolófájás megkezdése, vége a biológiai (agy) halál. Az élet kezdetének és a halál beállásának a kérdése különleges szakismeretet igénylő kérdés, az orvos szakértő véleményének beszerzése nem mellőzhető.

Az elkövetési magatartás mind tevéssel, mind mulasztással elkövethető. 
Tényállásszerű ölési magatartáson olyan tevékenységet vagy mulasztást értünk, amely az általános élettapasztalat szerint alkalmas a törvényi tényállásban meghatározott eredmény, halál előidézésére.
A mulasztás mindig kötelességellenes nem tevés, azaz a mulasztás akkor róható fel az elkövetőnek, ha kötelezve volt olyan aktív magatartás kifejtésére, amelynek megtétele megakadályozta volna a halálos eredmény beálltát, feltéve, és erre reális lehetősége volt. 
A halálos eredmény elhárítására való jogi kötelezettség akkor áll fenn, ha az elkövetőnek az áldozathoz fűződő személyes viszonyán pl. szülő-gyermek, szerződésen vagy munkaviszonyon pl. orvos, ápolónő alapszik. (Ennek hiányában legfeljebb a foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetést vagy segítségnyújtás ill. gondozás elmulasztását valósítja meg.)

Az emberölés eredmény bűncselekmény; a felelősség tárgyi alapja az elkövetési magatartás és az eredmény között fennálló okozati kapcsolat megléte. 
A halál bekövetkezésében szerepe van a sértett biológiai adottságainak, de ha az elkövető indította el a halálhoz vezető folyamatot, akkor ennek a bűnösség kérdésében nincs jelentősége, csak a büntetés kiszabása során. 
A mulasztással elkövetett emberölés esetén okozatosságról nem beszélhetünk. 
Az elkövető büntetőjogi felelősségének alapja, hogy nem vett részt a tőle függetlenül megindult okfolyamat elhárításában, amely a halálos eredményhez vezetett, noha erre köteles és képes volt és az elhárításnak reális lehetősége volt.

A szándékosan elkövetett emberölés bűntett, míg a gondatlanságból elkövetett emberölés vétség. 
A szándékosság lényege, hogy az elkövető tudata átfogja a törvényi tényállás objektív jellegű ismérveit.

Az emberölésnek a testi sértéstől való elhatárolása vonatkozásában a Legfelsőbb Bíróság 15. Irányelve szerint a kiindulási szempont az, hogy az elkövető szándéka mire irányul.
Az ölési szándék megállapításához kiindulópont annak vizsgálata, hogy 
•	a használt eszköz, a cselekvés módja, azaz a támadás iránya és ereje az általános élettapasztalat szerint alkalmas volt-e halálos eredmény előidézésére;
•	a sérülés helye és minősége alkalmas volt-e a halál előidézésére vagy előidézhetőségére;
•	az elkövető és a sértett viszonya, az elkövető egyéb személyi körülményei adnak-e lehetőséget arra a következtetésre, hogy az elkövetőnek oka volt a sértett életét kioltására.

Nincs kihatással a büntetőjogi megítélésre, ha az elkövető tévedés folytán mást öl meg, mint akit meg akart ölni.  
Elvétés: az elkövető által szándékolt eredmény nem a célbavett, hanem harmadik személyen áll be. 
A célba vett eredmény tekintetében a szándékos emberölés kísérletét, míg a tényleges eredmény tekintetében gondatlan emberölést kell megállapítani, feltéve, ha a gondatlanság törvényi feltételei fennállnak. 

A gondatlan emberölés csak az alanyi oldal tekintetében tér el a szándékostól. 
Tudatos gondatlanságnál az érzelmi oldal az, hogy könnyelműen bízik az elmaradásban, a hanyag gondatlanságnál a szubjektív elem a tőle elvárhatóság. 

Az emberölés alanya bárki lehet. Az alany tettesi cselekménye lehet közvetlen és közvetett. Közvetlen tettes az, aki a tényállásszerű ölési magatartást saját testi erejével, természeti, állati, mechanikus erők felhasználásával, azaz valamilyen eszköz segítségével követi el. 

Társtettességben elkövetett emberölés állapítható meg, ha 2 vagy több személy, egymás tevékenységéről tudva, szándék-és akarategységben úgy oltja ki a sértett életét, hogy valamilyen tényállásszerű magatartást tanúsítanak. 
A társtettességben elkövetés esetén a gondatlan bűnösség kizárt.

Szándékos emberölésre való felbujtás miatt felel az a személy, aki olyan személyt bír rá emberölésre, akinél a felbujtó fellépéséig fel sem merült az emberölés szándéka. 
A felbujtás akkor állapítható meg, ha az ölési szándék a felbujtó magatartásának hatására alakul ki a tettesben. 
A felbujtásnak konkrétnak kell lenni; feltétel, hogy a felbujtott személy az emberölést legalább megkísérelje. Ennek hiányában az elkövető előkészületi cselekmény miatt fog felelni. 
A felbujtás szándékos magatartás; a felbujtó tudatának át kell fognia, hogy rábírása másban ölési szándékot alakít ki, ill. felbujtói magatartása és az eredmény között fennálló okozati kapcsolatot.

Bűnsegély: 
•	fizikai: aki a tettesnek az emberölés végrehajtásához pl. eszközt szolgáltat, elhárítja az ölést akadályozó nehézségeket. 
•	pszichikai: ha a bűnsegéd tanácsot, útmutatást ad a bűncselekmény elkövetéséhez, ezzel erősíti a végrehajtási szándékot.

Az emberölés befejezett, ha a törvényi tényállásban meghatározott eredmény, a sértett halála bekövetkezett. 
Kísérlet valósul meg, ha a szándékosan véghezvitt ölési magatartást az elkövető megkezdte, de nem fejezte be, vagy a halál egyéb okból elmaradt. 
•	Alkalmatlan kísérlet esete: az eszköz alkalmatlanságát mindig in konkreto kell vizsgálni.
•	Alkalmatlan az elkövetési tárgy, ha azon emberölés elkövetése lehetetlen. 

Jelentősége van a szándékos emberölés kísérletének megítélése szempontjából az önkéntes elállásnak ill. eredmény-elhárításnak. 
Önkéntes elállás csak nem teljes, befejezetlen kísérlet esetén lehet; ekkor az elkövető még nem valósította meg teljesen és maradéktalanul a tényállásszerű ölési magatartást. 
Befejezett kísérlet esetén csak önkéntes erdemény-elhárítás lehet. Ebben az esetben a tettes mindent megtett az általa szándékolt eredmény bekövetkezése érdekében és magatartása objektíve alkalmas a célzott eredmény elérésére. 

Az emberölés előkészületét a törvény bünteti.

Minősített esetek: 
Passzív alanyra tekintettel: 
•	hivatalos személy, közfeladatot ellátó személy ellen, hivatalos eljárása alatt, ill. emiatt
•	több emberen
•	14 éven aluli sértett megölése
A hivatalos személy fogalmát a Btk. értelmező rendelkezése határozza meg.
Eljárás alatt: nincs jelentősége a cselekmény indítékának. Elég, ha az elkövető tudata átfogja azon körülményt, hogy a sértett hivatalos személy, ill., hogy az elkövetés időpontjában jogszerűen hivatalos tevékenységet végez.
Eljárás miatt: a cselekmény motívumát is érzékeli. Nem tartozik ide a személyes bosszúból ölés. Itt időbeli eltávolodás van, pl. ha a hivatalos személy már nyugdíjban van, de a hivatalos eljárása miatt ölték meg, akkor aljas indokból elkövetett emberölés megállapításának van helye.

Több emberen: ha az elkövető 2 vagy több embert megöl, vagy megölésüket megkísérli. Ez törvényi egység (delictum komplexum). 
Feltételek: az egységbe foglalt ölési cselekmények szándékossága, azonos tényállásba ütközzenek, elbírálásuk egy eljárás keretében történjen. Nem kell, hogy 1 alkalommal történjen az emberölés, időben, térben elkülönülhet. 
Ha az egyik sértett meghal, a másik sértett nem, akkor több emberen elkövetett emberölés kísérletének minősül az elkövető cselekménye. 
Ezt a minősítő körülményt csak a szándékos emberölés alapesete vonatkozásában lehet alkalmazni. 

Alanyi oldalon lévő körülmények szerinti csoportosítás:
•	nyereségvágyból
•	aljas indokból ill. célból

Nyereségvágy: közvetlen anyagi haszonra való törekvés; a közvetett anyagi haszon miatti emberölés aljas indokból elkövetett emberölésnek minősül. 
A nyereségvágyból elkövetett emberöléshez tartozik a rablógyilkosság. Az elkövető indoka és a célzat összefonódik. 
Ennek a minősített esetnek a megállapításának feltétele az, hogy az elkövető szándéka már az ölési cselekmény megkezdése előtt az idegen dolog, vagyoni haszon megszerzésére irányuljon, s ez motiválja az elkövető szándékát. 
A bűncselekmény nyereségvágyból elkövetettkénti minősítéséhez nem feltétel az, hogy az elkövető az anyagi hasznot teljesen megszerezze. (LB. 15. sz. IE.)

Aljas indok, cél: erkölcsileg elvetendő motívumból fakad. Ide tartozik a bosszúból, féltékenységből, szexuális indokból, más bűncselekmény elkövetése, felfedezésének meghiúsítása miatt elkövetett emberölés, amennyiben az ügy körülményei egyéb tekintetben is megerősítik a szándék, cél aljasságát. Önmagában a bosszú még nem elég.
Az aljas indokból vagy célból elkövetett emberölés akár egyenes, akár eshetőleges szándékkal megvalósítható. De pl. vérbosszúból elkövetés célzatos, így kizárólag egyenes szándékkal lehet elkövetni.

Az elkövető személyében rejlő társadalomra veszélyességre tekintettel: különös visszaeső az olyan visszaeső, aki mind 2 alkalommal ugyanolyan vagy hasonló jellegű bűncselekményt követ el. Nem alapozza meg a különös visszaesést a korábbi gondatlan emberölés, ill. az emberölés előkészülete miatti korábbi elítélés.

A különös visszaesés szempontjából hasonló jellegű bűncselekmények: 
•	az erős felindulásból elkövetett emberölés, a népirtás, az emberrablás, az elöljáró vagy szolgálati közeg elleni erőszak súlyosabban minősülő esetei, a terrorcselekmény, a légi jármű hatalomba kerítése, a zendülés súlyosabban minősülő esetei, ha a halált szándékosan okozva követik el.

További felosztás: 
•	előre kitervelten
•	különös kegyetlenséggel
•	sok ember életét veszélyeztetve

Az előre kitervelten elkövetett emberölés csak egyenes szándékkal követhető el; nyomon kell követni a szándék kialakulását. 
Magában foglalja az ölési szándék kialakulását, annak erősödését, végrehajtás körülményeinek kitervelését is.

Az emberölés különösen kegyetlen módon elkövetettnek minősül, ha a cselekmény végrehajtása az élet kioltásával rendszerint velejáró kegyetlenséget meghaladó, rendkívüli embertelenséggel történik, vagy a cselekmény a sértettnek olyan testi szenvedést, lelki gyötrelmet okoz, amely lényegében meghaladja az emberi élet kioltásával általában együtt járó szenvedést. Szükséges, hogy az elkövető tudata átfogja a különös kegyetlenséget. 
(A holttest utólagos feldarabolásának a minősítés szempontjából nincs jelentősége.)

Sok ember életét veszélyeztetve: ha elkövető egy konkrét sértetten kívül nagyobb számú személy életét is veszélyezteti, anélkül, hogy szándéka ezek megölésére irányulna, de tudata átfogja annak a lehetőségét is, hogy cselekményével sok ember életét veszélyezteti. 
Az elkövető szándéka még eshetőlegesen sem terjedhet ki egynél több ember halálának a bekövetkezésére, mert ha a szándéka erre kiterjed, akkor több emberen elkövetett emberölés megállapításának van helye. 
A bírói gyakorlatban bizonytalan a fenyegetett személyek száma; általában 6 ember.

3.	
Az erős felindulásban elkövetett emberölés 
Az emberölés előkészülete

1) Az erős felindulásban elkövetett emberölés

167. § Aki mást méltányolható okból származó erős felindulásban megöl, bűntettet követ el, és két évtől nyolc…

Az erős felindulásban elkövetett emberölés, az emberölés egyik privilegizált esete. ( a másik privilegizált eset az újszülött megölése).

A bűncselekmény jogi tárgya az emberi élet, Passzív alanya: más ember.

Az erős felindulásnak méltányolható okból kell származnia, azaz az indulatnak az elkövetőn kívülálló ok hatásaként kell előállnia és erkölcsileg méltányolhatónak kell lennie. 
Az indulatnak intenzívnek (erősnek) és fiziológiainak (nem kóros okból fakadónak) kell lennie. 

Fiziológiás (ép-lélektani) indulatról akkor beszélünk, amikor az érzelmek rövid idő alatt olyan mértékben uralkodnak el az egyénen, hogy az akarat-elhatározási folyamat időbelileg jelentősen lerövidül, de a tudat mély elborulása nem jön létre. 

Az erős felindulás fennállását és fokát az elkövető konkrét pszichikai tulajdonságai alapján kell megítélni. 
A kiváltó ok megítélésénél az összes körülménynek kölcsönhatásukban és folyamatosságukban való elemzése ad eligazítást. 
Aki saját tudatos tevékenységével váltotta ki az erős felindulást megalapozó okot és ebben az állapotban követi el a szándékos emberölést, nem hivatkozhat erős felindulásra. 

Kizárja az erős felindulást megállapítását, ha az elkövető garázda magatartásával mást megbotránkoztat, ill. aki saját magát hozza ittas állapotba és ittassága szolgál alapul az erős felinduláshoz. 

A méltányolható jelleg erkölcsi, emberi menthetőséget is feltételez. 
A leggyakoribb kiváltó ok a sértett provokatív magatartása, amely az elkövető vagy hozzátartozója ellen irányuló jogellenes cselekményben valósul meg. 

A méltányolható ok megítélésénél jelentősége van az elkövető és a sértett között fennálló viszonynak. 
Az elkövető sérelmére a sértett által elkövetett bűncselekmény általában magalapozza az erkölcsileg méltányolható ok megállapítását; de a sértett nem jogellenes magatartása is alkalmas lehet az elkövető méltányolható okból keletkezett felindultságának a kiváltására. 
A féltékenység vagy szerelemféltés motiválta erős felindulást a bírói gyakorlat akkor tekinti méltányolható oknak, ha a lappangó indulatot valamely külső ok lobbantja olyanná, amely az ölési cselekmény véghezvitelét eredményező kitöréshez vezet. 
Az, hogy mi tekinthető méltányolhatónak vagy menthetőnek mindenkor a társadalom erkölcsi nézetei, törvényi normái alapján dönthető el. 

A cselekményt nyomban a méltányolható okból származó erős felindulás állapotában kell elkövetni, azaz a szándéknak rögtönösnek kell lennie. 

Az erős felindulásban elkövetett emberölés eredmény-bűncselekmény, így az eredmény elmaradása esetén a kísérlet szabályai az irányadóak. Az előkészület fogalmilag kizárt.

A társtettesség nagyon ritkán fordul a gyakorlatban, ekkor valamennyi elkövetőnél fenn kell állnia a méltányolható okból származó erős felindulásnak,ennek hiányában egyikük, másikuk cselekménye a 166.§ szerinti emberölésnek minősül. 

Az erős felindulásban elkövetett emberölés és a jogos védelmi helyzetben az elhárítás szükséges mértékének menthető felindulásból való túllépése gyakran elhatárolási nehézséget okoz. Ebben a körben azt kell vizsgálni, hogy a jogos védelem feltételei fennállnak-e és csakis ennek hiányában kerülhet szóba a privilegizált emberölési cselekmény megállapítása. 
A jogos védelmi helyzet ún. időbeli túllépése esetén kizárt a 29.§ alkalmazása, az ilyen helyzetben a felindultság hatására elkövetett emberölés a 167.§ szerinti erős felindulásban elkövetett emberölésnek minősül.

2) Az emberölés előkészülete

Aki emberölésre irányuló előkészületet követ el, bűntett miatt büntetendő.

Az emberi élet hatékonyabb védelme érdekében a törvény az emberölést már korai stádiumban is büntetni rendeli. 
Az emberölés előkészületét a 18.§ szerinti általános szabályok szerint kell megítélni.

Az előkészület miatt büntetendő, aki az emberölés elkövetése céljából:
•	az ehhez szükséges vagy ezt könnyítő feltételeket biztosítja, az 
•	elkövetésre felhív, ajánlkozik, vállalkozik, vagy 
•	a közös elkövetésben megállapodik

Az elkövetéshez szükséges vagy ezt könnyítő feltételek pl. a helyszín felderítése, terv készítése. 
A felhívás, ajánlkozás a bűntársak keresését jelenti, ezt követheti a megállapodás létrejötte. Az emberölésre való felhívás önmagában előkészületi cselekmény, de ha eredményre vezet és legalább megkísérelték a cselekményt, felbujtásként vagy pszichikai bűnsegélyként értékelendő. 
Valamennyi előkészületi magatartás célzatos, csak egyenes szándékkal valósíthatók meg.

Előkészület büntetlensége:
•	önkéntes elállás folytán elmarad a bűncselekmény elkövetésének megkezdése;
•	ha az elkövetés elhárítása céljából valaki visszavonja felhívását, ajánlkozását, vállalkozását, vagy arra törekszik, hogy a többi közreműködő elálljon az elkövetéstől, feltéve, hogy a bűncselekmény elkövetésének a megkezdése bármely okból elmarad;
•	a hatóságnál történő feljelentés.

LB. 5/1999. Jogegységi határozat: ha ez emberölés előkészülete több emberre vonatkozik: annyi rendbeli előkészület lesz, ahány sértett megölésére irányul az előkészületi cselekmény.

4. Az öngyilkosságban közreműködés, a magzatelhajtás és az újszülött megölése

1)	Az öngyilkosságban való közreműködés

168. § Aki mást öngyilkosságra rábír, vagy ennek elkövetéséhez segítséget nyújt, ha az öngyilkosságot…

1)	A bűncselekmény jogi tárgya az emberi élet.
A bűncselekmény passzív alanya – sértettje – bárki lehet, kivéve a beszámíthatatlan személyt, mert ilyenkor közvetett tettességgel elkövetett emberölés valósul meg.

2) A tényállás alkalmazásának objektív büntethetőségi feltétele, hogy az öngyilkosságot elkövették vagy legalábbis megkísérelték. Miután az alapcselekmény – az öngyilkosság – nem büntetendő, a közreműködés tilalma csak sui generis tényállás megalkotása utján lehetséges.

Az elkövetési magatartás másnak  öngyilkosságra történő rábírása, ill. az ahhoz való segítségnyújtás.
Rábíráson felbujtói jellegű tevékenységet kell érteni. A rábíró tevékenység hatására kell, hogy a passzív alany elhatározza az öngyilkosságot és azt legalább megkísérelje. Ha a passzív alanyban már megvolt az öngyilkosság szándéka és azt az elkövető tevékenysége csak erősítette, a második fordulat szerinti minősítést kell alkalmazni; az ilyen cselekmény pszichikai bűnsegély. Az eredménytelen rábírás nem bűncselekmény.
Az öngyilkosság elkövetéséhez való segítségnyújtás bűnsegédi jellegű tevékenység, amely átfogja mind a fizikai mind a pszichikai bűnsegély eseteit. Ilyenek lehetnek pl. az öngyilkosság véghezvitelére alkalmas eszközök átadása, a cselekmény elkövetésében való segédkezés, kioktatás az eszközök, anyagok felhasználására stb.

3) A bűncselekmény csak szándékosan követhető el. A célzat nem tényállási elem, tehát a cselekmény akár egyenes, akár eshetőleges szándékkal elkövethető.
Az elkövető tudatának át kell fognia magatartásának jellegét és okozatiságát, valamint a sértett öngyilkosságának lehetőségét.

4) A bűncselekmény alanya lehet bárki az öngyilkos kivételével.
Az alany – az elkövető – felelőssége szempontjából jelentősége van a sértett  beszámításai képességének. Ha a rábíró beszámítási képességgel nem rendelkező személyt (gyermekkorút vagy kórós elmeállapotút) vesz rá az öngyilkosság elkövetésére: nem öngyilkosságban közreműködés, hanem közvetett tettesként elkövetett emberölés miatt felel.

A bűncselekmény megvalósítható társtettességben is. A tényállás sui generis jellegére tekintettel elvileg helye van felbujtás és a bűnsegély megállapításának is.

5) A bűncselekménynek nincs kísérlete.

6) Az öngyilkosság színhelyén való puszta jelenlét nem tekinthető közreműködésnek. Ilyen magatartás adott esetben a segítségnyújtás elmulasztását valósítja meg.

2)A magzatelhajtás

169. § (1) Aki más magzatát elhajtja, bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő…

1) A magzatelhajtás jogi tárgya kettős: egyrészt a terhes nő egészsége, másrészt a méhmagzat élete.
A bűncselekmény célja a méhmagzat elpusztítása, vagyis az embrió megölése.

Az orvosilag indokolt, továbbá a törvény szerint engedélyezett művi beavatkozás nem érinti a büntetőjogi felelősség kérdését, a büntetőjog fogalomkörébe csak azok az esetek tartoznak, mikor a terhességnek mesterséges és jogellenes megszakítása történik.

2) Az elkövetés alanya tekintetében  a Btk. 169. §-ának (1) és (4) bekezdése differenciáltan szabályoz és a különböző elkövetőket eltérő büntetési tétellel fenyegeti. Az (1) bekezdésben meghatározott bűncselekményt a terhes nőn kívül bárki megvalósíthatja, aki a terhes nő magzatát elhajtja; ezzel szemben a (4) bekezdésben foglalt vétség elkövetője kizárólag a terhes nő - mint speciális alany -  lehet, aki saját magzatát elhajtja vagy elhajtatja.

A magzatelhajtás alanyának a törvény által tett megkülönböztetése kihatással van a tettesség és a részesség alakulására is.
Amikor a terhes nő maga hajtja el magzatát, ebben az esetben a társtettesség fogalmilag kizárt, mivel itt a törvény speciális alanyt jelöl meg.
Abban az esetben azonban, mikor a kívülálló személy a terhes nő beleegyezésével valósítja meg az elkövetési magatartást: az elkövető az (1) bekezdés szerint vonható felelősségre, a terhes nő pedig - mint a (4) bekezdés szerinti privilegizált eset önálló tettese – a magzatelhajtás vétségét valósítja meg. Ebben az esetben a kívülálló személy és a terhes nő társtettessége megállapításának akkor sem lehet helye, ha közöttük teljes szándék- és akartategység áll fenn.

A társtettesség megállapítható viszont abban az esetben, ha a más magzatának az elhajtásában két vagy több személy működik közre.

Dogmatikai kérdésként merül fel ha a terhes nő eredményesen bír rá kívülálló személyt magzatának elhajtására.  Ekkor a terhes nő tettese a (4) bekezdés szerinti magzatelhajtásnak, így a felbujtásban megnyilvánuló tevékenysége beleolvad a tettesi felelősséget megalapozó esetbe. Főszabályként fogadható el ugyanis, hogy az önálló tettességbe a részesség a törvényi büntetési tételkeretre tekintet nélkül beleolvad.

3) Az elkövetés tárgya az élő magzat, tekintet nélkül annak korára. Alapvetően tehát a fogantatástól a szülés megindításáig az élő magzat elpusztítása a magzatelhajtás körébe esik. 
A magzatelhajtás és az újszülött megölése elhatárolása szempontjából a szülési folyamat megindulásának van jelentősége: a már megindult szülési folyamat után a méhmagzat elpusztítása nem magzatelhajtást, hanem emberölést valósít meg.

4) Az elkövetési magatartás a magzat elhajtása, mely annak megölését, elpusztítását jelenti.
A törvény a nyitott törvényi tényállás tipikus esete, mert nem határozza meg a bűncselekmény elkövetési módját és eszközét.
A magzatelhajtás általában aktív magatartással valósul meg. 

5) A magzatelhajtás eredmény-bűncselekmény, mely akkor válik befejezetté, ha a korábban élő magzat elpusztul. Materiális bűncselekményről lévén szó, szükséges az elkövetési magatartás és az eredmény közötti okozati összefüggés fennállása is.

Említésre érdemes a magzatelhajtás kísérletének a kérdése, olyan esetben, ha az elkövető a magzat elhajtását megkezdte, de az eredmény nem jött létre ( vagyis a  csecsemő élve  születik ), ebben az esetben  a magzatelhajtás kísérlete valósul meg.
Kísérlet megállapításának van helye akkor is, ha az elkövető kifejtette a magzat elhajtására objektíve alkalmas tevékenységet, de a magzat elpusztítása nem ennek következtében, hanem más okból (pl. a terhes nő elesése következtében ) következett be. Az ítélkezési gyakorlat szerint, ha a magzat elhajtására irányuló tevékenység kifejtése ellenére a gyermek élve születik, és az anya az újszülöttet megöli: az új törvényi szabályozás szerint a  Btk.  166/A. §-a, vagyis az újszülött megölése megállapításának van helye. Ebben az esetben a magzatelhajtás kísérlete és az újszülött megölése a látszólagos anyagi halmazat viszonyában áll egymással, vagyis a magzatelhajtás kísérlete beleolvad az újszülött megölésébe ( mint főcselekménybe ), ezért bűnhalmazat megállapításának nincs helye.

Az alkalmatlan eszközzel vagy alkalmatlan tárgyon véghezvitt magzatelhajtás kísérlete esetében a Btk. Általános Részében foglalt szabályok értelmében a büntetés korlátlan  enyhítésének illetőleg a büntetés kiszabása mellőzésének lehet helye.

6)  A magzatelhajtás csak a szándékos elkövetés esetén büntetendő.
A szándékosan elkövetett magzatelhajtás esetében az elkövető tudatának át kell fognia azt, hogy létezik élő magzat és a magatartás alkalmas a terhes nő magzatának az elhajtására, az érzelmi oldalon az elkövetőnek a következmény kifejezetten kívánva, vagy ebbe belenyugodva kell cselekednie.

7) A magzatelhajtás minősített esetei csak a más magzata elhajtásának az eseteire vonatkoznak, melyek közé tartozik ha a magzatelhajtást üzletszerűen, a terhes nő beleegyezése nélkül követik el, valamint ha a cselekményt súlyos testi sértést vagy életveszélyt okozva, illetőleg a terhes nő halálát okozva követik el.

A Btk. 15. § - a szerint az eredményhez – mint a bűncselekmény minősítő körülményéhez – fűzött súlyosabb jogkövetkezmények akkor alkalmazhatók, ha az elkövetőt az eredmény tekintetében legalább gondatlanság terheli.  
Ha az elkövető szándéka legalább eshetőlegesen az életveszélyt vagy a halált – mint minősítő körülményt – is átfogja, és az elkövető ebbe a lehetőségbe belenyugodva cselekszik: nem a magzatelhajtásnak az említett minősített esete, hanem  életveszélyt okozó testi sértés, vagy  szerinti emberölés megállapításának van helye. 
Ha viszont az elkövető ezeket a következményeket a kellő gondosság, figyelem és körültekintés ellenére sem látta előre, illetőleg előre látta ugyan, de könnyelműen bízott e súlyosabb következmények elmaradásában, ugyanakkor az életveszély vagy a halál mégis bekövetkezett: az életveszélyt vagy a halát okozó magzatelhajtás megállapításának van helye.

Az említett minősített esetek vonatkozásában a praeterintencionális cselekmények esetével állunk szemben amelyeknél az elkövetési magatartás szándékos de az eredmény tekintetében a bűnösségnek kizárólag a gondatlan alakzata állhat fenn.

Végül megjegyzendő, hogy a magzatelhajtás – mint az egészséget szükségszerűen veszélyeztető magatartás – természetes velejárója a 8 napot meg nem haladó gyógytartamú testi sértés okozása, ehhez képest a könnyű testi sértés vétsége mindenkor beleolvad a magzatelhajtás (1) bekezdésében meghatározott alapesetbe, így bűnhalmazat megállapítására nem kerülhet sor. 
A Btk. 169.§-a (2)  és (3) bekezdése szerinti minősített esetek vonatkozásában a gondatlanságból elkövetett súlyos testi sértés, a gondatlanságból elkövetett életveszélyt okozó testi sértés, valamint a gondatlanságból elkövetett emberölés vétsége nem állhat bűnhalmazatban  magzatelhajtás említett minősített eseteivel.

3) Az újszülött megölése

166/A. § Az a nő, aki születő gyermekét a szülés alatt, vagy megszületett gyermekét közvetlenül a szülés…

1) Az újszülött megölésének jogi tárgya a – szülési folyamat alatt lévő vagy a már megszületett – újszülött élete. 

2) A törvény speciális alanyt jelöl meg: az elkövető kizárólag az a nő lehet, aki a születő vagy a már megszületett gyermekét megöli. A szülő nő speciális alannyá tételét az indokolja, hogy kizárólag az ő esetében jöhetnek figyelembe azok a törvény által méltányolhatónak talált okok, melyek az újszülött megölését az emberöléshez képest enyhébb büntetési tétel alá vonása indokolja.
Minthogy az újszülött megölését egyedüli tettesként csak a szülő nő követheti el, ezért a társtettesség ennél a bűncselekménynél fogalmilag kizárt.

Abban az esetben azonban, ha az újszülöttet – habár az anya beleegyezésével vagy akár reábírásának hatására  - bárki más öli meg, nem az újszülött megölése, hanem az emberölés minősített esete (166. § (2) bek. i) ) szerinti bűntett miatt tartozik büntetőjogi felelősséggel.
Ugyanígy akkor, ha az a szülő nő, aki mást rábír arra, hogy az újszülöttet – akár a szülési folyamat alatt, akár közvetlenül a szülés után – megölje, illetőleg ehhez segítséget nyújt: nem az újszülött megölésének felbujtói illetőleg bűnrészesi cselekményét követi el, hanem az emberölés minősített esete alá eső tettesi cselekményhez járulékosan kapcsolódó felbujtásért vagy bűnsegélyért felel. Ennek a büntetőjogi megoldásnak a helyességét az az általános büntetőjogi tétel támasztja alá, hogy a részes járulékos jellegű büntetőjogi felelőssége mindenkor a tettesi cselekményhez igazodik.

Rendkívül érdekes és a jogtudósok körében is élénk vitákat kiváltó büntetőjogi problémákat vet fel az az eset, ha a szülő nőt – mint tettes – más, kívülálló bírja rá az újszülött megölésére vagy pedig ehhez neki segítséget nyújt.
Ennek a büntetőjogi problémának a megoldásával kapcsolatban felhozott érvek két eltérő álláspontot követnek:
1)	az egyik álláspont hívei szerint minthogy az újszülött megölésének speciális alanya a szülő nő, így a bűncselekmény tettese kizárólag ő lehet, míg a tettesi magatartásához kapcsolódó részes ( felbujtó vagy bűnsegéd ) az emberölés minősített esetéért vonható felelősségre.
2)	Ezzel az állásponttal szemben felhozott érvek arra hivatkoznak, hogy a bűnrészesség a tettesi cselekményhez kapcsolódó járulékos magatartás, tehát ha a bűnrészes a szülő nőt bújtja fel az újszülött megölésére vagy pedig neki segítséget nyújt: az újszülött megöléséhez kapcsolódó részesség szabályai szerint felel.

3)  A bűncselekmény passzív alanya (elkövetésének tárgya) a születő vagy a más megszületett gyermek.

Abban az esetben, ha az újszülött halott állapotban születik, de erről a szülő nő nem tudott és az ölési cselekményt abban a tudatban hajtotta végre, hogy az újszülött életben van: alkalmatlan kísérlet megállapításának van helye.

4) A bűncselekmény elkövetési magatartása az újszülött megölése, amely akár tevéssel, akár mulasztással megvalósulhat. Az elkövetési magatartást a speciális alanynak a szülés alatt vagy közvetlenül a szülés után kell kifejtenie.

5) Az újszülött megölése olyan eredmény – bűncselekmény, amely kizárólag szándékosan valósítható meg. Az anya tudatának át kell fognia azt, hogy az újszülött az ölési cselekmény megvalósításakor életben van, és az újszülött halálát vagy célzatosan akarnia kell, vagy bele kell nyugodnia a halál bekövetkezésének a lehetőségébe. (A gyakorlatban általában az egyenes ölési szándék a jellemző abban az esetben is, ha a bűncselekményt mulasztással követik el). 

Az újszülöttnek akár tudatos gondatlanságból akár hanyagságból való megölése nem esik az újszülött megölésének a fogalma alá; ebben az esetben a gondatlanságból elkövetett emberölés vétsége megállapításának van helye.

5.  A testi sértés – kivéve az életveszélyt okozó és a halált okozó testi sértést 

170. § (1) Aki más testi épségét vagy egészségét sérti, ha a sérülés vagy a betegség nyolc napon belül…

A bűncselekmény jogi tárgya az ember testi épsége és egészsége; passzív alany az elkövetőn kívül bárki lehet.

Büntetőjogi szempontból a testi épséget és az egészséget, mint a bűncselekmény elkövetési tárgyát az adott sértettre konkretizálva kell érteni. 

Testi épségen és egészségen azt a testi és szellemi állapotot értjük, amelyben a sértett a jogtalan támadás előtt volt és annak eredményeként testi épségében és egészségében hátrányos változás következett be. 

A bűncselekmény elkövetési magatartása a testi épség vagy egészség megsértése, amely a test bántalmazásában vagy az egészség sértésében nyilvánul meg. 
Testi bántalmazás: a testet érő külső behatás, amely a testen, ill. annak egy részén nyomokat hagyó sérülést okoz; a fájdalom okozása nem feltétele a test bántalmazásának. A testi bántalmazás létrejöhet közvetlen, közvetett módon is. 

Az egészségsértés azokat az eseteket öleli fel, amikor az egészség sérelme nem a test közvetlen bántalmazása által, hanem más okból áll elő; amikor a tevékenység eredményeként a betegségnek nevezett pathológiás állapot jön létre. 
Módjait illetően az egészségsértés a legkülönbözőbb cselekmények eredményeként jöhet létre; létrejöhet akár közvetett akár közvetlen módon is. 
A testi sérülés okozása folyamat, amelyet valamely külső behatás indít el, s amelynek következtében a szervezet sejtjeiben, szöveteiben alaki eltérés, működési zavar keletkezik.

A testi sértés eredmény-bűncselekmény; az eredmény a testi épség megsértése, egészségsértés, amelynek okozati összefüggésben kell lennie az elkövető magatartásával.
A testi sértési bűncselekményeket a gyógytartam határolja el egymástól. 
Ha a sérülés vagy betegség 8 napon belül gyógyul: könnyű testi sértés (ide tartozik az az eset is, ha a gyógyulás ideje 8 nap), ha 8 napon túl gyógyul, akkor súlyos testi sértés megállapításának van helye. Ennek során mindig a tényleges gyógytartamot kell figyelembe venni. 

A gyógyulás időtartamának meghatározásánál csak az az idő számít, ameddig a sérülés vagy az egészségkárosodás hatott. 
Anatómiailag akkor gyógyult egy sérülés, ha a megsérült szövetek anatómiai egysége helyreállt; funkcionális gyógyulás akkor következik be, ha a sérülés következtében károsodott funkció maradéktalanul helyreáll. 

A rehabilitációs orvosi kezelés ideje a tényleges gyógytartam idejébe nem számítható be. Nem állapítható meg a tényleges gyógytartam olyan kísérlet esetén, amikor sérülés vagy betegség nem is következett be, vagy amikor a gyógyulási folyamat elkezdődött, de nem fejeződött be, mert pl. a sértett meghalt más oknál fogva, ill. amikor a gyógyulási folyamat tartama a sértett magatartása vagy más ok következtében nem adekvát az okozott sérüléssel vagy betegséggel.

A könnyű testi sértés vétsége és a súlyos testi sértés bűntette csak szándékosan követhető el. Az elkövető szándékának a bántalmazáson felül a testi sértés okozására is ki kell terjednie.

A bűncselekmény tettese a sértetten kívül bárki lehet. 
Társtettesség megállapításának van helye ha az egyik elkövető lefogja a sértettet, a másik bántalmazza. 
A társtettesség megállapítása kizárt, ha az elkövetésben résztvevők nem azonos törvényi tényállás alá tartozó bűncselekményben vesznek részt, pl. az egyik elkövető szándéka testi sértés okozására, míg a másiké emberölés elkövetésére irányul.

A bűncselekmény befejezett, ha az elkövetési magatartás következtében a sérülés vagy betegség beállott.

A könnyű testi sértés vétségének a súlyos testi sértés bűntette kísérletétől való elhatárolása problémás lehet. Az elhatárolás során az elkövető tudattartalmának van jelentősége, azaz, hogy az elkövető tudata az elkövetés időpontjában átfogta-e a hosszabb gyógytartamot és ezt kívánta vagy ebbe belenyugodott. 
Kísérlete mind a súlyos, mind a könnyű testi sértésnek lehet.

Ugyanazon sértett sérelmére folytatólagosan elkövetett kísérlet és befejezett cselekmény egységnek minősül. 
A testi sértés ugyanazon személy sérelmére folyamatosan véghezvitt szándékos emberölésbe beolvad; a becsületsértés is beolvad a testi sértésbe. 
Halmazat, ha az elkövető akár egy, akár különböző magatartásával több sértettnek okozott testi sértést.
Minősített esetek: 
•	ha a testi sértést aljas indokból vagy célból vagy védekezésre ill. akaratnyilvánításra képtelen személlyel szemben követik el (ez utóbbi minősítés 1997/73. törvénnyel került be)
•	ha a bűncselekmény maradandó fogyatékosságot vagy súlyos egészségromlást okoz. 
Maradandó fogyatékosság: a testi sértés következtében a sértett testének valamely tagját elveszti, vagy ha bizonyos képességét veszti el.

Súlyos egészségromlás: egészségromlás az a kóros állapot, egészségkárosodás, amely a testi sértés folytán alakul ki, tartósan fennáll, a praetraumás állapothoz képest romlást jelent és folyamata után többnyire defektállapot következik be. 
Az egészségromlás akkor súlyos, ha a cselekmény krónikus vagy gyógyíthatatlan betegséget okoz. 
Minden esetben orvos-szakértő véleménye szükséges annak eldöntéséhez, hogy súlyos egészségromlásról vagy maradandó fogyatékosságról van szó. Általában a 6 hónapot meghaladó, krónikus betegség tartozik ide.
•	ha a súlyos testi sértést különös kegyetlenséggel követik el;
•	ha a súlyos testi sértés életveszélyt vagy halált okoz.

6.  Az életveszélyt okozó és a halált okozó testi sértés
1) Az életveszélyt okozó testi sértés

Életveszély: a halál bekövetkezésének reális lehetősége. 

A testi sértési cselekmény eredményeként megindul az az okfolyamat, amely a halálos eredmény irányába halad, de fennáll annak lehetősége, hogy ebbe az okfolyamatba orvosilag beavatkozva az életveszély megszűnjék és a halál ne következzék be. 
Az életveszély fennállásának megállapítása mindenkor orvosi kérdés. 

Közvetlen életveszély áll fenn az életfontos szervek, szervrendszerek sérülése, külső vagy belső vérvesztés, légmell, vérmellkas, koponyaűri vérzés esetén. 
Közvetett az életveszély, amikor a sérülésekhez sokk járul, amely azonnali sokktalanítást igényel, gyulladásos megbetegedés bekövetkezésének a lehetősége. 

Az életveszélyt okozó testi sértés a következő fogalmi kritériumok alapján vizsgálandó:
•	a minősítés alapja az elkövetőnek olyan magatartása, amely önmagában szándékos testi sértésnek minősül;
•	az életveszély mint minősítő eredmény a testi sértési alapcselekménnyel okozati összefüggésben van;
•	az elkövető bűnössége a minősítő eredmény viszonylatában szándékosság (csak eshetőleges)  vagy legalábbis gondatlanság formájában áll fenn.
 
Az elkövető bűnössége az alapcselekmény viszonylatában csak szándékos lehet. 
Az életveszély, mint minősítő eredmény vonatkozásában lehet, hogy az alapcselekmény és a minősítő körülmény vonatkozásában az elkövető bűnösségét a szándékosság jellemzi. 

Az életveszélyre kiterjedő egyenes szándékkal elkövetés a bírói gyakorlatban nem ismert, ekkor a szándékos emberölés kísérlete kerül megállapításra. 

Kísérlet állapítható meg, ha az elkövető az élet kioltására irányuló szándék nélkül, de testi sértésre irányuló szándékkal intézett a sértett testi épsége, egészsége ellen támadást, a tudata átfogta az életveszélyes sérülés bekövetkezésének reális lehetőségét és abba legalábbis belenyugodva cselekedett, feltéve, hogy a rajta kívül álló okok folytán nem következett be az eredmény.

2) Halált okozó testi sértés

A halált okozó testi sértést 3 fogalmi kritérium szempontjából kell vizsgálni:
•	a minősítés alapja olyan magatartás, ami önmagában szándékos testi sértést valósít meg;
•	a halálos eredmény a testi sértés folytán, azzal okozati összefüggésben áll be;
•	az elkövető bűnössége a halálos eredmény viszonylatában csakis a gondatlanság formájában áll fenn.

Vizsgálni kell, hogy az elkövető magatartása testi sértést vagy egészségsértést okozott-e, ill ez az eredmény okozati kapcsolatban áll-e a bekövetkezett halállal.
A halált okozó testi sértés vegyes bűnösségi alakzatú (praeterintencionális) tényállás. 
Így az elkövető bűnössége külön vizsgálandó az elkövetési magatartás és a minősítő eredmény vonatkozásában. 

Az alapcselekményt illetően az elkövető bűnössége csak szándékos lehet, míg az eredmény tekintetében csak a gondatlansága állhat fenn.
Amennyiben súlyosabb (minősítő) eredmény vonatkozásában az elkövető szándékossága áll fenn, akkor nem a halált okozó testi sértés, hanem a szándékos emberölés megállapításának van helye.

7. Foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés és a gondozás elmulasztása
1) Foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés

171. § (1) Aki foglalkozása szabályainak megszegésével más vagy mások életét, testi épségét…
A bűncselekmény jogi tárgya az élet, testi épség, egészség; passzív alanya elkövetőn kívül bárki lehet.
A cselekmény elkövetési magatartása a foglalkozási szabályszegés, amely azt jelenti, hogy az elkövető magatartása ellentétben áll a jogtárgy védelme érdekében alkotott valamely foglalkozási szabállyal. 
A foglalkozási szabályszegés általában tevőleges magatartással valósul meg, de nem kizárt a mulasztás útján történő megvalósítás sem. Ekkor nem a veszélyhelyzet előidézése róható fel az elkövető terhére, hanem az, hogy a foglalkozási szabályok szerint munkaköréből adódó kötelessége lenne a veszélyhelyzet elhárítása vagy annak enyhítése, de mulasztása folytán a veszélyhelyzetet továbbra is fenntartja vagy azt súlyosbítja.
A foglalkozás gyűjtőfogalom, bármely írott vagy íratlan szabályokhoz kötött tevékenységet is foglalkozásnak kell tekinteni. 
Foglalkozási szabály: jogszabályok, műszaki előírások, szakmai, üzemi rendtartás, íratlan, de elfogadott és szokásosan megtartott szabályok. 
A foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés eredmény-bűncselekmény; eredmény az élet, testi épség, egészség közvetlen veszélyeztetése, a testi sértés okozása. 
A veszélyhelyzetnek közvetlennek kell lennie, mert a közvetett veszélyeztetés az szabálysértés. 
Közvetlen veszély az élet, testi épség, egészség sérelmének reális lehetőségét, az adott helyzetben és személyre konkretizált veszélyt jelent.
Az alapeset gondatlan bűnösség mellett valósulhat meg. 
Az elkövetési magatartás és az eredmény tekintetében a pszichikus viszony jellege különböző lehet, így külön kell vizsgálni a magatartást és az eredményt. 
A foglalkozási szabályt akkor szegi meg az elkövető bűnösen, ha 
1)	felismeri, hogy foglalkozásának szabályai meghatározott magatartásra kötelezik, mégsem így, hanem egyáltalán nem, ill. az előírástól eltérő módon cselekszik;
2)	ismeri az adott foglalkozási szabályt, de a tőle elvárható figyelem, körültekintés elmulasztása folytán nem ismeri fel, hogy az adott helyzetben ez milyen magatartásra kötelezi;
3)	A tőle elvárható figyelem, körültekintés elmulasztása folytán az adott helyzetben irányadó foglalkozási szabályt nem ismeri.
Az első esetben a szabályszegés szándékos, a másik két esetben gondatlan.

A törvény bűntettként rendeli büntetni, ha az elkövető a közvetlen veszélyt szándékosan idézi elő. 
Az elkövető szándéka csak a közvetlen veszélyhelyzet előidézésére terjed ki, de nem terjedhet ki a testi épség sérelmére vagy a halál előidézésére. (limitált veszélyeztetési szándék)
A bűncselekmény speciális alanya tettesi minőségben csak olyan személy lehet, aki foglalkozási szabályok hatálya alatt tevékenykedik. 
Az egészségügyi szakdolgozók a foglalkozási szabályok alatt állnak, de az orvostanhallgatók nem, hibájukért a felügyelő orvos felel.

A gondatlan veszélyeztetés esetén a társtettesség kizárt, míg a szándékos veszélyeztetés esetén a társtettesség lehet, de feltétele, hogy valamennyi elkövető ugyanazon foglalkozási szabály hatálya alatt áll.

A foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés befejezett, ha az élet, testi épség, egészség közvetlen veszélyeztetése, a testi épség sérelme beállt. A kísérlet kizárt.

A foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés a magzatelhajtással nem állhat bűnhalmazatban.
A törvényi tényállásban meghatározott több ember kitétel azt fejezi ki, hogy több ember életének veszélyeztetése sem halmazat.
Minősített esetek: 
•	ha a foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés maradandó fogyatékosságot, súlyos egészségromlást, tömegszerencsétlenséget okoz. 
Tömegszerencsétlenség, amikor legalább 1 ember súlyos testi sérülést, nagyobb számú, legalább 9 személy legalább könnyű testi sértést szenved.
•	kettőnél több ember halálát, vagy halálos tömegszerencsétlenséget okoz. 
A halál tekintetében az elkövető szándéka nem terjedhet ki a halálos eredményre, mert ha igen, akkor a szándékos emberölés alap- vagy minősített esete áll fenn. 
Halálos tömegszerencsétlenség, amikor legalább 1 ember meghalt és legalább 9 más személy megsérült.
2) Gondozás elmulasztása:

173. § Aki állapotánál vagy idős koránál fogva önmagáról gondoskodni nem tudó személlyel szemben…
Gerontológiai szempontok vezették a jogalkotót a törvényi tényállás megalkotásában; de a sértett lehet gyermek is, aki önmagáról nem tud gondoskodni.

A bűncselekmény jogi tárgya az élet, testi épség, egészség.
Passzív alanya az állapotánál vagy idős koránál fogva önmagáról gondoskodni nem tudó személy.

A gondozás elmulasztásánál az elkövetési magatartás: mulasztással valósítható meg, vagyis kötelezettség ellenes nem tevéssel. 
A kötelezett nem vagy csak részben tesz eleget gondozási kötelezettségének; a gondozás tartalma az erre rászoruló állapotától függ. 

A bűncselekmény eredménye a sértett életének, testi épségének, egészségének veszélybe kerülése. 
A bűncselekmény szándékos, az elkövetőnek tudnia kell, hogy milyen kötelezettség terheli a sértett irányába.

A bűncselekmény speciális alanya, tettese csak az, lehet akit a sértettel szemben konkrét gondozási kötelezettség terhel. 
A gondozási kötelezettségnek jogi alapon kell nyugodnia; a gondozási kötelezettség fakadhat: jogszabályi rendelkezésből, szerződésből, a sértett és az elkövető között fennálló személyes viszonyból, a cselekményt megelőző konkludens tényekből.

A gondozás elmulasztása befejezett, ha a mulasztás folytán a passzív alany élete, testi épsége, egészsége közvetlen veszélybe kerül

A tartás elmulasztása önmagában nem alapozza meg a gondozási kötelezettség elmulasztásának megállapítását, de ha a gondozót tartási kötelezettség is terhelte, ennek elmulasztása akkor viszi át a cselekményt a gondozás elmulasztásába, ha ezáltal a gondozott személy élete, testi épsége, egészsége közvetlen veszélybe kerül. Ekkor a bűnhalmazat kizárt, a cselekmény a gondozás elmulasztása szerint minősül.
8.  A segítségnyújtás elmulasztása és a cserbenhagyás
1) A segítségnyújtás elmulasztása 

172. § (1) Aki nem nyújt tőle elvárható segítséget sérült vagy olyan személynek, akinek az élete… 
A bűncselekmény jogi tárgya az emberi élet, testi épség.
Passzív alanya a sérült vagy olyan személy, akinek az élete vagy testi épsége közvetlen veszélyben van. 
Sérült: akinek az egészsége, testi épsége sérelmet szenvedett, a testi épség, élet közvetlen veszélybe kerülése olyan helyzet, amikor a sérülés még nem következett be, de annak közeli beállása fenyeget.

A bűncselekmény elkövetési magatartása az elkövetőtől elvárható segítségnyújtás elmulasztása; az elvárhatóság megítélése bírói feladat. 
Itt is kötelezettség ellenes nem tevésről van szó, általános segítségnyújtási kötelezettség áll fenn. 
Nem követelhető meg ennek körében, hogy az elkövető a saját vagy más személy élete, testi épsége, egészsége kockáztatásával nyújtson segítséget.
Fázisok:
•	meggyőződés, hogy került-e valaki sérült állapotba
•	segítségnyújtás felajánlása
•	segítségnyújtás vagy mások igénybevétele(helyszínen maradás)

A megfelelő segítség mindig a kötelezetthez mért segítség. 
Nem kötelező a segítségnyújtás, ha a balesetet szenvedett vagy sérült már más részéről segítségben részesül. Az, hogy a sértett segítségre szorul-e, negatív irányból kell vizsgálni. 
A segítségnyújtási kötelezettség nem áll fenn, ha a sértett meghalt, vagy akkor, ha a sérült, veszélyben lévő személy nem szorul segítségre, de ebben az esetben is fel kell ajánlani a segítségnyújtást.

A segítségnyújtás elmulasztása csak szándékos elkövetés esetén valósul meg. A szándék tartalmi ismérvei közé tartozik annak tudata, hogy valaki segítségre szorul.

A bűncselekmény alanya tettesként bárki lehet, kivéve a sérülést, veszélyhelyzetet okozó szándékos cselekmény elkövetője, pl. az emberölés kísérletének az elkövetője a segítségnyújtás elmulasztása miatt nem vonható felelősségre, mivel szándéka éppen a beállott következményekre irányult, ill. ilyenekbe belenyugodott. 

Az ítélkezési gyakorlat szerint a bűncselekményt elköveti a gépkocsi utasa is, aki észlelve, hogy a balesetet előidéző gépkocsivezető nem áll meg, passzív marad. 
Egyébként a balesetet okozó járműben utasként való puszta jelenlét nem alapozza meg a bűncselekményt. 

A segítségnyújtás elmulasztása tiszta mulasztásos bűncselekmény, a mulasztással a bűncselekmény befejezetté válik, a kísérlete fogalmilag kizárt.

A cserbenhagyás szubszidiárius jellegű, ezért akkor kerülhet alkalmazásra, ha a helyszínen nincs segítségre szoruló sérült. 
Halmazat jön létre, ha mellette közúti baleset okozása, ittas járművezetés, közúti veszélyeztetés is szerepel.

Minősített esetek: 
•	ha a sértett meghal és a segítségnyújtás életét megmenthette volna. Ebben az esetben feltétel az elkövető mulasztása és a sértett halála közötti okozati összefüggés, azaz, hogy a segítségnyújtás megmenthette volna a sértett életét. 
Ha a sértett abban az esetben is meghalt volna, ha az elkövető részére segítséget nyújt, nem a minősített eset, hanem az általános vagy különös segítségnyújtási kötelezettség alapján van helye a bűnösség megállapításának.
•	ha a veszélyhelyzetet az elkövető idézte elő. Csak az büntetendő, aki gondatlan vagy vétlen magatartásával idézi elő a veszélyhelyzetet.
•	ha a segítségnyújtásra egyébként is köteles Pl. orvos, tűzoltó, óvónő. Különös segítségnyújtási kötelezettség fennállhat a sértetthez fűződő kapcsolat folytán is pl. szülő és gyermek.

Ha a járművezető vétlen a közlekedési balesetet előidézésében, és nem nyújt segítséget, akkor az általános segítségnyújtás alapján felel, míg ha ő idézte elő a balesetet, akkor különös segítségnyújtás alapján felel.
2) Cserbenhagyás: 

190. § Ha a közlekedési balesettel érintett jármű vezetője a helyszínen nem áll meg, illetve onnan eltávozik…
A cserbenhagyás a közlekedési bűncselekmények körében található, szubszidiárius jellegű tényállás.
Jogi tárgy: közlekedés biztonsága, a közlekedésben résztvevők segítségnyújtásához fűződő társadalmi érdek.

A bűncselekmény elkövetési magatartása a baleset helyszínén történő megállás elmulasztása, ill. a baleset helyszínéről való eltávozás az arról való meggyőződés nélkül, hogy valaki megsérült-e, vagy van-e olyan személy, aki az életét, testi épségét közvetlenül fenyegető veszély miatt segítségnyújtásra szorul. 

A baleset büntetőjogi fogalma szűkebb a köznapi fogalomnál; olyan, a közlekedés körében bekövetkezett esemény, baleset, amelynek hatókörében egy vagy több személy is volt. 
Az önmagában anyagi kárral járó ütközés nem alapozza meg a büntetőjogi felelősséget. 

A cserbenhagyás csak szándékosan követhető el, eshetőleges szándékkal is megvalósítható. A bűnösség megállapításának feltétele, hogy az elkövető észlelje a közlekedési balesetet, felismerje az ebből folyóan reá háruló kötelezettségeket és ezek ismeretében szándékosan kell az őt terhelő kötelezettségeket elmulasztania. 
Ha az elkövető a baleset színhelyén nem áll meg, de oda később visszatér, ez a bűnösséget nem érinti, legfeljebb a büntetés kiszabása során vehető figyelembe. 

A bűncselekmény alanya a közlekedési balesettel érintett jármű vezetője, aki részese a balesetnek, ill. az a járművezető, akinek magatartása közrehatott a baleset létrejöttében. 
Utasa, gyalogos tettes nem lehet. 
Felbujtás állapítható meg az utas terhére, akinek rábírása vagy rendelkezése folytán haladt tovább a balesettel érintett jármű vezetője. 
A szándékerősítő kijelentés vagy magatartás a pszichikai bűnsegédi bűnrészesség megállapítását teszi lehetővé.

A megállás elmulasztásával, a baleset helyszínéről való eltávozással, a meggyőződés elmulasztásával, eredményre tekintet nélkül a bűncselekmény befejezett. 

A cserbenhagyás tiszta mulasztásos bűncselekmény, így a kísérlet fogalmilag kizárt.
A bűncselekmény szubszidiárius, csak akkor állapítható meg, ha súlyosabb bűncselekmény, elsődlegesen segítségnyújtás elmulasztása nem valósult meg. 

A különbség még a segítségnyújtás elmulasztása és a cserbenhagyás között az, hogy a segítségnyújtás elmulasztásának bárki alanya lehet; a cserbenhagyásnak csak a balesettel érintett jármű vezetője lehet a tettese. A további különbség, hogy van-e a helyszínen segítségre szoruló személy. 

Nem érvényesül a szubszidiaritás, ha a járművezető a cserbenhagyáson felül egyéb közlekedési bűncselekményt is megvalósít.

9. A kényszerítés, a személyi szabadság megsértése és az emberrablás és ezek elhatárolása
1) Kényszerítés
174. § Aki mást erőszakkal vagy fenyegetéssel arra kényszerít, hogy valamit tegyen, ne tegyen vagy eltűrjön…

A kényszerítés jogi tárgya a cselekvési szabadság, amennyiben annak megsértése nem esik valamely más törvényi tényállás alá. (mert a kényszerítés szubszidiárius)
A bűncselekmény passzív alanya bárki lehet.
A cselekvési szabadság 2 részből áll: az akaratelhatározás szabadsága, és a cselekvési szabadság. A tényállás büntetés alá vonja a cselekvési szabadságtól való bármilyen irányú megfosztást, ill. a cselekvési szabadság korlátozását.

A bűncselekmény elkövetési magatartása a sértettnek valaminek a megtételére, meg nem tételére vagy eltűrésére kényszerítése. 
Az erőszak lehet akaratot bénító, és hajlító is. 
A fenyegetésnek nem kell kvalifikáltnak lennie, de a kényszerítésnek jogtalannak kell lenni. 

A kényszerítés eredmény-bűncselekmény; a tényállásban meghatározott eredmény: a jelentős érdeksérelem. Az, hogy melyik sérelem jelentős ez bírói mérlegelés kérdése.

A bűncselekmény szándékos elkövetés esetén büntetendő. Az elkövető tudatának át kell fognia magatartásának erőszakkal vagy fenyegetéssel véghezvitt jellegét, a kényszerítő magatartással okozati összefüggésben bekövetkező érdeksérelmet, ill. az érdeksérelem jelentős fokát.

A bűncselekmény alanya a hivatalos személy kivételével bárki lehet. 
Társtettesek azok, akik szándék- és akarategységben a tényállás megvalósításában, az erőszak vagy fenyegetés kifejtésében vesznek részt.

Mint eredmény-bűncselekmény a kényszerítés befejezett, ha a cselekmény jelentős érdeksérelmet okozott. 
Kísérlet valósul meg, ha az elkövető az erőszakot megkezdte vagy fenyegetést alkalmazott és ez a cselekmény alkalmas volt a jelentős érdeksérelem okozására.

A kényszerítés szubszidiárius, csak akkor valósul meg, ha más bűncselekmény nem állapítható meg.

Alaki halmazat - a szubszidiaritás folytán - kizárt, de anyagi halmazatban állhat más bűncselekményel. 
Többmozzanatú bűncselekményről van szó. Az akaratot lenyűgöző erőszakkal vagy fenyegetéssel bűncselekmény elkövetésére kényszerítés esetében a kényszerített nem büntethető; aki kényszerít, az a megvalósult bűncselekmény közvetett tetteseként felel.

2) Személyi szabadság megsértése 
175. § (1) Aki mást személyi szabadságától megfoszt, bűntettet követ el, és három évig…
A személyi szabadság megsértésének jogi tárgya a térben való mozgás, helyváltoztatás, a tartózkodási helyről való elmozdulás, tartózkodási hely megváltoztatásának szabadsága.

Passzív alanya lehet bárki, akinek a cselekmény elkövetésekor a cselekvési szabadsága megvolt. 
Hivatalos személy cselekvési vagy mozgási szabadságának megsértése a hivatalos személy elleni erőszak tényállása alá tarozik.

Az elkövetési magatartás a személyi szabadságtól bármilyen módon való megfosztás. Ez általában aktív magatartás, de lehet mulasztás is, ha pl. az elkövető az általa gondatlanul vagy tévedésből bezárt személyt annak akarata ellenére nem engedi el, vagy a tetten és jogszerűen elfogott elkövetőt a hatóságnak mihelyt lehet nem adja át. 
Az elkövetési magatartás lehet közvetlen, de közvetett is. A személyi szabadságtól való megfosztásnak jogellenesnek kell lenni.

A személyi szabadság megsértése csak szándékosan követhető el.

A bűncselekmény alanya bárki lehet a hivatalos személyt kivéve. Ugyanakkor a hivatalos személy által, de nem az eljárás során elkövetett bűncselekmény eszerint a tényállás szerint minősül. 
A bűncselekményhez társtettesi és részesi magatartás egyaránt járulhat.

A személyi szabadság megsértése tartós bűncselekmény, amely addig tart, amíg a sértett a mozgási szabadságát vissza nem nyeri. 

Befejezetté válik abban a pillanatban, amikor beáll a sértett mozgásszabadságának korlátozása; Kísérlet elvileg megvalósulhat. 

A személyi szabadság megsértése az erőszakos közösüléssel nem állhat halmazatban, de ha erőszakos közösülés után sem engedi el a sértettet, akkor bűnhalmazat valósul meg. 
A sértettek számára tekintettel halmazatot kell megállapítani, ha a cselekményt több személy sérelmére követik el. 

A minősített esetek körébe tartozik, ha a személyi szabadság megsértését
•	aljas indokból vagy célból követik el;
•	hivatalos eljárás színlelésével történik. Ez minden olyan cselekményt felölel, amelyet közhatalmi tevékenységet ellátó állami szerv tevékenységeként tüntetnek fel.
•	Sértett sanyargatásával: ha a sanyargatás e minősített esetnél súlyosabban büntetendő sérülést vagy egészségromlást idéz elő, akkor ennek a  bűncselekménynek az alapesetét a másik bűncselekménnyel halmazatban kell megállapítani. 
A sanyargatás módja sokféle lehet, de a sértettnek a személyi szabadság megvonásán túl testi vagy lelki szenvedést okoznak anélkül, hogy ez a szenvedéstöbblet valamely más súlyosabban büntetendő bűncselekményt megvalósítana.
•	Jelentős érdeksérelemet okozva: ez alatt a sértettet ért mindennemű személyi, családi, erkölcsi jellegű, hátrányos következményt kell érteni.
•	Ha a cselekményt a 18. életévét be nem töltött sértett sérelmére követik el.
3) Emberrablás: 
175/A. § (1) Aki mást személyi szabadságától erőszakkal, avagy az élet vagy testi épség ellen irányuló 

Az emberrablás jogi tárgya komplex: egyrészt személyi szabadság, másrészt a közrend és a közbiztonság
Passzív alanya lehet bárki, akit személyi szabadságától az elkövető a tényállásban meghatározott módon és célzattal megfoszt.

A bűncselekmény elkövetési magatartása egyrészről a passzív alanynak személyi szabadságától való megfosztása, másrészről a passzív alany szabadon bocsátását valamely követelés teljesítésétől teszi függővé.

Az elkövetés módja a sértett ellen alkalmazott minősített erőszak, élet vagy testi épség ellen irányuló közvetlen fenyegetés, vagy a sértett védekezésre vagy akaratnyilvánításra képtelen állapotának kihasználása. (Ez alatt a 12. életévét be nem töltött személyt kell érteni. Ha ez a személy még bele is egyezik a szabadság megfosztásába, ennek a bűncselekmény megvalósulása szempontjából nincs jelentősége).
 
Az erőszak vagy fenyegetés nem szükségszerűen a sértett ellen irányul, hanem megvalósul úgy is, ha az elkövető az erőszakot, fenyegetést úgy irányítja más ellen, hogy annak eredményeként a passzív alanyt személyi szabadságától megfosztja. (Pl. a szülőtől elrabolják a kisgyereket, úgy, hogy az erőszakot a szülők ellen alkalmazzák)

Az emberrablás csak egyenes szándékkal követhető el, hiszen az elkövető a sértett szabadon bocsátását valamely követelés teljesítésétől, azaz az általa kitűzött cél elérésétől teszi függővé, és  célja elérése miatt alkalmazza az erőszakot.

A bűncselekmény alanya lehet bárki. Ha az elkövető hivatalos személy, az emberrabláson felül esetleg hivatali bűncselekmény miatt is felel. 

Az emberrablás tartós bűncselekmény, amely mindaddig tart, amíg a sértett vissza nem nyeri szabadságát.

Az emberrablás 2 fázisú eredmény-bűncselekmény, amelyet a követelés közlése juttat el a befejezés állapotába. Az első fázis megvalósítása pl. erőszak alkalmazása, kísérletet valósít meg. 
A törvény a bűncselekmény súlyára való tekintettel az előkészületet is büntetni rendeli.

Ha az elkövető az emberrablással összefüggésben más bűncselekményt is elkövet pl. illegálisan fegyvert szerez bűnhalmazat keletkezik. Halmazat megállapításának van helye abban az esetben is, ha több személy sérelmére követik el a cselekményt.

Korlátlan enyhítésre is van lehetőség, amely kiterjedhet az alapesetre, de a minősített esetre is, feltéve, hogy még nem keletkeztek súlyos következmények. 

A feljelentési kötelezettség a hozzátartozót is terheli. Az érintett személy értesítése megfelel a feljelentési kötelezettség teljesítésének. 
A feljelentési kötelezettséget csak az emberrablás elkövetése előtt szükséges megkövetelni; ennek elmulasztása csak akkor büntethető, ha az emberrablást legalább megkísérelték.
Minősített esetek: 
•	Bűnszövetségben: az értelmező rendelkezés szerint: bűnszövetség akkor létesül, ha két vagy több személy bűncselekményeket szervezetten követ el, vagy ebben megállapodik,
•	Fegyveresen:  fegyveresen követi el a bűncselekményt, aki lőfegyvert vagy robbanóanyagot tart magánál, 
•	Különösen súlyos hátrányt okozva: ennek értelmezésénél irányadó lehet a fogvatartás körülményei és időtartama, sértett életkora stb.
•	Halált okozva: az elkövetőt az eredmény tekintetében gondatlanság terheli (delictum komplexum)
•	Ha az elkövető szándékos emberölést is megvalósít. Ez is delictum komplexum

Az elhatárolás lényege: az emberrablásnál feltétel a kvalifikált fenyegetés, az elkövető ennek teljesítésétől teszi függővé a sértett szabadon bocsátását.
10.  A magánlaksértés, a magántitok megsértése és a levéltitok megsértése
1) Magánlaksértés 
176. § (1) Aki másnak a lakásába, egyéb helyiségébe vagy ezekhez tartozó bekerített helyre… 
A magánlaksértés jogi tárgya a lakás, lakáshoz tartozó egyéb helyiség vagy bekerített hely zavartalan használatához fűződő érdek, azaz az ún. házijog

A bűncselekmény elkövetési tárgyai: a lakás, egyéb helyiség, ill. az azokhoz tartozó bekerített hely.

Lakás: minden olyan zárt hely, amely az emberek tartózkodási helyéül és rendszeres éjjeli szállásául szolgál. Így pl. a csőszkunyhó nem lakás, de a sátor, lakókocsi, kajüt igen. 

Egyéb helyiség: emberi tartózkodás helyéül szolgáló olyan épületrész, amely gazdasági tevékenység végzésére szolgál vagy amelyet emberek összejövetelére használnak attól, függetlenül, hogy kapcsolatban áll-e a tulajdonképpeni lakással. E fogalom alá tartozik a lakással szorosan összefüggő, ahhoz tartozó helyiség pl. padlás, pince. 

Bekerített hely: falakkal, kerítéssel, élő sövénnyel vagy más módon körülvett terültet, amely a lakás vagy egyéb helyiség rendeltetésszerű használatát elősegíti.

A bűncselekmény csak másnak a lakása stb. tekintetében követhető el. A lakás céljára szolgáló, de nem meghatározott személy rendelkezése alatt álló helyiség esetén csak szabálysértés valósul meg. ( Pl. önkormányzati lakás, ha nincs kijelölt bérlője)

Az elkövetési magatartás: másnak lakásába, egyéb helyiségébe vagy bekerített helyre bemenetel vagy bent maradás. 
Elkövetés módja az erőszak, fenyegetés, hivatalos eljárás színlelése. (az erőszak irányulhat személy vagy dolog ellen is)
Elkövetési magatartás az ott lakónak, vagy azzal rendelkezőnek akarata ellenére vagy megtévesztéssel való bemenetel vagy bent maradás. 
Az elkövetés módja éjjel, fegyveresen, felfegyverkezve, csoportos elkövetés. 

Fegyveresen: aki lőfegyvert, robbanóanyagot tart magánál, felfegyverkezve, aki az ellenállás leküzdése vagy megakadályozása érdekében az élet kioltására alkalmas eszközt tart magánál. Csoportos elkövetés, ha az elkövetésben legalább 3 személy veszt részt.

A elkövetési magatartás az sértett említett módokon való megakadályozása abban, hogy a lakásába stb. bemenjen. A lakással rendelkező akarata ellenére azt jelenti, hogy a sértett az elkövető előtt félreérthetetlenül kifejezésre juttatta tiltó akaratát. 
A tilalomnak személyhez szólónak kell lennie és a lakással rendelkezőtől vagy ebben lakótól kell származnia. 

A magánlaksértés akkor jogellenes, ha az elkövető az ott lakónak vagy azzal rendelkezőnek az akarata ellenére cselekszik. Az (1) bekezdésben ez nem kifejezetten tényállási elem, hiszen az erőszakkal, fenyegetéssel elkövetés magában foglalja a sértett akarata ellenére történő tevést, míg a (2) bekezdésben ez már kifejezetten szerepel. 
A bemenetel csak aktív magatartással valósítható meg; a bent maradás passzív magatartás, amely addig tart, amíg az elkövető a lakást stb. teljesen el nem hagyja. Ez az elkövetési magatartás csak akkor állapítható meg, ha a bemenetel egyébként jogszerű volt. 

A magánlaksértés csak szándékosan követhető el. 
Amennyiben az elkövető azt hiszi, hogy jogos indoka volt, vagy a sértett beleegyezését kellő alappal feltételezhette, tévedés folytán nem büntethető.

A bűncselekmény alanya lehet bárki, a cselekmény társtettességben is elkövethető; a részesség valamennyi formája előfordulhat.

A magánlaksértés befejezett, ha az elkövető másnak a lakásába stb. a tényállásban leírt módon bement vagy bent maradt, ill. a sértettet megakadályozta a bemenetelben. 
Kísérlet csak szűk körben fordulhat elő. 

A halmazati kérdéseket tekintve ha a magánlaksértés más súlyosabb bűncselekmény eszközcselekményeként jött létre, akkor a célcselekmény ezt magába olvasztja. 
Ha a lakáson belül több lakrész van és ezek felett több különböző személy rendelkezik önállóan, annyi rendbeli bűncselekmény megállapításának van helye, ahány lakrész tekintetében elkövették a cselekményt (ahány “házijog” sérül). 
Amennyiben az elkövető lopási szándékkal vonul be, nem rongálás, nem magánlaksértés hanem lopás minősített esete megállapításának van helye.

Magánlaksértés csak állapítható meg, ha az jogos indok nélkül történik, vagy jogszabályba ütközik.
Ez a bűncselekmény magánindítványra üldözendő közvádas bűncselekmény.
2) Magántitok megsértése
177. § (1) Aki a foglalkozásánál vagy közmegbízatásánál fogva tudomására jutott magántitkot alapos ok… 
Jogi tárgy a sértettnek a titka megőrzéséhez fűződő személyiségi joga.

A bűncselekmény elkövetési tárgya a magántitok. 
A magántitok fogalmát törvény nem határozza meg; a közfelfogás alapján magántitok minden olyan csak kevesek, beavatottak előtt ismert tény, amelynek megőrzésére a jogosítottnak méltányolható érdeke fűződik. 
További jellemzője az elkövetési tárgynak, hogy a titokhoz az elkövető foglalkozása vagy közmegbízatása útján jut hozzá. 

A magántitok megsértésének elkövetési magatartása a magántitok alapos ok nélküli felfedése, amely felölel minden olyan aktív vagy passzív magatartást, melynek folytán a titok illetéktelen személy tudomására jut. A titok felfedésének alapos ok nélkül kell történnie. 

A bűncselekmény csak szándékos elkövetés esetén büntetendő.

A törvény speciális alanyt jelöl meg; a tettes csak az lehet, aki valamely foglalkozást gyakorol, vagy közmegbízatást teljesít. 
A foglalkozás fogalma köznapi értelemben értendő. 
Közmegbízatás a politikai, társadalmi, kulturális életben valamely funkció betöltése, amely nem minősül foglalkozásnak, de lehet alkalmi feladat elvégzésére való felkérés is. 

A bűncselekmény befejezetté válik a magántitok felfedésével. Kísérlet az írásban történő elkövetés esetés fordulhat elő. 
A cselekmény jogellenességét kizárja a sértett beleegyezése; magánindítványra üldözendő.

Minősített eset ha a magántitok megsértése jelentős érdeksérelmet okoz; ez alatt a sértettet ért mindennemű személyi, családi, erkölcsi jellegű, hátrányos következményt kell érteni.

3) Levéltitok megsértése:
178. § (1) Aki másnak közlést tartalmazó zárt küldeményét, a tartalmának megismerése végett….
Jogi tárgy a sértettnek a magánjellegű közlése titokban maradásához fűződő személyiségi joga.

A bűncselekmény elkövetési tárgya másnak közlést tartalmazó zárt küldeménye. 
A tényállás I. fordulatának az elkövetési tárgya lehet levél, zárt irat vagy távirat, ill. minden olyan egyéb technikai eszköz, amely alkalmas a gondolat rögzítésére és annak továbbítására. Nem tartozik ide közlést nem tartalmazó postai csomag. 
A tényállás II. fordulatának elkövetési tárgya a távbeszélő vagy bármely más távközlési berendezés útján továbbított közlemény, addig amíg a továbbítás tart. Új elem a poloska. 

A levéltitok megsértésének elkövetési magatartása a küldemény felbontása, megszerzése, annak illetéktelen személy részére történő átadása. 

Felbontás: olyan magatartás, amelynek következtében annak tartalma hozzáférhetővé válik. Az elkövetőnek a tartalomról történő tényleges tudomásszerzése a bűncselekmény megvalósulása szempontjából közömbös. 
Megszerzés: a küldemény bármiféle meg nem engedett módon történő birtokba vétele. Nem tartozik ide a még el nem küldött és le nem zárt közlemény birtokba vétele. 
Átadás: olyan magatartás, melynek következtében a közlemény illetéktelen 3. személy birtokába jut.
 
A II. fordulat elkövetési magatartása a közlemény kifürkészése, amely alatt olyan magatartás értendő, amelyet a közlemény tartalmának jogellenes megszerzése céljából hajtanak végre. 
A tartalom véletlen megismerése nem kifürkészés.
Új elkövetési magatartás, ha az elkövető  poloskát helyez el más lakásában.

A levéltitok megsértése csak egyenes szándékkal követhető el, az eshetőleges szándék kizárt, hiszen szükséges a célzat. 

A bűncselekmény alanya bárki lehet, hivatalos személy is. De ha a hivatalos személy ezzel a minőségével visszaélve a jogtalan előny szerzése vagy jogtalan hátrány okozása végett követi el a bűncselekményt: hivatali visszaélés miatt felel. 
Önálló tettesség valósul meg abban az esetben, ha egyik az személy a másiknak a közleményt a megismertetés célzatával átadja, és az a neki átadott közleményt felbontja. 

Az I. fordulat befejezett, ha az elkövető a küldeményt felbontja, megnézi vagy másnak átadja. A II. fordulat akkor válik befejezetté, ha az elkövető a továbbított közlemény tartalmának birtokába jut. Kísérlet mind a két fordulatnál megvalósulhat.
A kifürkészés befejezetté válik a közlemény tartalmáról való tudomásszerzéssel.

A levéltitok megsértése az okirattal való visszaéléssel halmazatban áll.

Minősített esetek: 
•	Ha a bűncselekményt a foglalkozás vagy a közmegbízatás felhasználásával követik el
Ha a levéltitok megsértése jelentős érdeksérelmet okoz: ez alatt a sértettet ért mindennemű személyi, családi, erkölcsi jellegű, hátrányos következményt kell érteni.

11.	A rágalmazás, a becsületsértés és a  kegyeletsértés. A valóság bizonyítása, valamint a magánindítványra és a kívánatra vonatkozó rendelkezések
1) Rágalmazás 
179. § (1) Aki valakiről, más előtt, a becsület csorbítására alkalmas tényt állít vagy híresztel, vagy ilyen…
A rágalmazás jogi tárgya a becsület, ami jelenti az egyént megillető társadalmi megbecsülést, ill. az emberi méltóságot. 
Társadalmi megbecsülés: az emberről, egyéni sajátosságairól, tulajdonságairól a környezetében kialakult társadalmi értékítélet. 
Emberi méltóság: az egyént olyan bánásmódban részesítsék, amely a társadalomban kialakult érintkezési forma minimális követelményének megfelel.

A bűncselekmény passzív alanya lehet természetes személy, jogi személy vagy társadalmi feladatot szervezett közösségben ellátó személyösszesség (kollektíva). 
Emberi méltósága a jogi személynek nincs, csak a képviseletében eljáró egyes személyeknek. Az állandó vagy az alkalmi munkaközösségek is a bűncselekmény passzív alanyai lehetnek, de pl. az egyes foglalkozási ágak képviselői, egy adott terület lakói, mivel személy szerint nem határozhatók meg passzív alanyok itt nem lehetnek. 
A sértetteknek határozottan felismerhetőnek, személy szerint meghatározottnak kell lennie. 

Elkövetési magatartás a becsület csorbítására alkalmas tény állítása, híresztelése, ill. ilyen tényre közvetlenül utaló kifejezés használata.

Tény: minden olyan esemény, történés, amely a múltban játszódott le, vagy a jelenben folyik, és az érzékelés körébe vonható.
Tényállítás: olyan nyilatkozat, amely valamely végbement vagy végbemenő eseményre ill. jelenségre utal. (saját tudomását mondja el)
Híresztelés: mások tapasztalatán alapuló tényállítás továbbadása. 
A tényre közvetlenül utaló kifejezés egy tényből valamely jellemző mozzanatnak olyan kiemelése és továbbadása, amelyből az egész történésre lehet következtetni.

A tényállításnak ill. a híresztelésnek a sértettől különböző “más” személy előtt kell megtörténnie. 
A bűncselekmény megvalósulása szempontjából közömbös, hogy a sértett jelen volt-e a rágalmazásnál. 
A tényállításnak nem kell valótlannak lennie; való tényállítással is el lehet követni a bűncselekményt, lényeg az, hogy az a becsület csorbítására alkalmas legyen.

A rágalmazás csak szándékos elkövetés esetén büntetendő. 
A szándéknak át kell fognia a tényállítás becsület csorbítására alkalmas voltát. 
Kizárja a bűnösség megállapítását, ha  az elkövető téved cselekménye társadalomra veszélyességében, vagy nem ismerte fel az általa állított ténynek becsület csorbítására alkalmas voltát.

A bűncselekmény alanya bárki lehet. 
A hivatalos személy részéről e minőségével visszaélve jogtalan előnyszerzés vagy jogtalan hátrány okozása céljából elkövetett rágalmazás hivatali visszaélésnek minősül.

A rágalmazás immateriális bűncselekmény, mely akkor válik befejezetté, ha a becsület csorbítására alkalmas tényállítás, híresztelés más előtt elhangzott, annak tudomására jutott. 
Az írásban, levélben foglalt tényállítás esetés akkor befejezett, ha a címzett vagy bárki más a levelet elolvasta. Itt az elkövetési magatartás és a tényállítás tudomásulvétele elválhat, így kísérlet megállapítható.

Ha a terhelő tényállítás valamely hatóság előtt történik és tartalma szerint valamely fegyelmi vétségnek, szabálysértésnek vagy bűncselekménynek a sértett által való elkövetésre utal, akkor a hamis vádat kell megállapítani. 
Ha a bűncselekménnyel vagy szabálysértéssel való vádolás gondatlan, hamis vád nem, de rágalmazás megállapítható.

A rágalmazás és a becsületsértés elhatárolása:

•	A rágalmazás csak tényállítással vagy erre közvetlenül utaló kifejezéssel, míg a becsületsértés egyéb kifejezéssel vagy sértő cselekménnyel valósítható meg.
•	A rágalmazásnak más előtt kell történnie, de a rágalmazó jellegű tényállítás is becsületsértésnek minősül, ha az a sértettel szemben négyszemközt vagy írásban történik.
•	A rágalmazás és a becsületsértés egymással a szubszidiaritás viszonyában áll.

Bűncselekmény-egységként értékelendő az ugyanazon személy sérelmére folytatólagosan elkövetett rágalmazás, és egységnek minősül akkor is, ha a rágalmazó tényállításokkal egyidejűleg ugyanazon személy sérelmére becsületsértő kifejezések is elhangzottak.

Halmazat a különböző személyek sérelmére akár egy, akár több magatartással megvalósított rágalmazás és annyi rendbeli bűncselekmény megállapításának van helye, ahány személy sérelmére elkövették. 
Nem állapítható meg a rágalmazás, ha a cselekmény egyéb jogtárgyat is sértő bűncselekményt pl. hamis vádat is megvalósított. 

Minősített esetek:
•	aljas indok vagy cél;
•	nagy nyilvánosság előtt: egyszeri rátekintésre nem megállapítható emberek csoportja, ill. a nagy nyilvánosság a  bűncselekménynek a sajtó, egyéb tömegtájékoztatási eszköz vagy sokszorosítás útján való elkövetését is jelenti.
•	Jelentős érdeksérelmet okozva: ez alatt a sértettet ért mindennemű személyi, családi, erkölcsi jellegű, hátrányos következményt kell érteni.
2) Becsületsértés
180. § (1) Aki a 179. § esetén kívül mással szemben…
Jogi tárgy és passzív alany: (lásd a rágalmazásnál)

A rágalmazás és a becsületsértés közötti szubszidiárius viszonyra tekintettel a minősítés során mindig a rágalmazás tényállását kell kiindulópontnak tekinteni, és csak az ott megállapított törvényi feltételek hiánya esetében lehet a cselekményt becsületsértésnek minősíteni.
A bűncselekmény elkövetési magatartása a becsület csorbítására alkalmas kifejezés használata, vagy cselekmény elkövetése, ill. tettleges elkövetés.
A becsület csorbítására alkalmas minden olyan mással szemben használt kifejezés amely az emberi méltóságot sérti. 
Kifejezés elsősorban a szavak útján történő gondolatközlés, de történhet írásban is; történhet közvetlenül vagy közvetett módon, feltételes módban, gyalázkodva, kérdés formájában, példázatként, tréfaként stb. 
Annak megítélésénél, hogy valamely kifejezés alkalmas-e a becsület csorbítására, az objektív értelmezés az irányadó. Ennek megítélésénél nem hagyható figyelmen kívül az elkövető és a sértett között fennálló személyi viszony jellege sem.
A kritika, bírálat, véleménynyilvánítás ténybeli valóságtartalma a becsületsértés megállapítására nem nyújt alapot.
A becsület csorbítására alkalmas cselekmény alá vonható minden a tettleges bántalmazás fogalmi körén kívül eső gesztus, amely az elkövetőnek a sértett irányában tanúsított megvető, lekicsinylő értékítéletet fejezi ki; közömbös az, hogy a sértett jelenlétében vagy azon kívül történt-e. Az elkövetési magatartást már a sértő mozdulat megvalósítja.
A becsületsértés elkövetési módja  a becsületsértő kifejezés használatának és egyéb cselekmény elkövetésének a sértett munkakörével, közmegbízatásával vagy közérdekű tevékenységével összefüggésben kell történnie. A becsületsértés nemcsak a munkavégzés stb. ellátása során, hanem emiatt is történhet.
Nagy nyilvánosság előtti elkövetési módot is említ a törvény, ill. a tettlegességet, mint elkövetési módot. 
Tettlegesség: a sértett testének megalázó vagy sértő jellegű célzatos érintésében vagy bántalmazásában jelentkezik, anélkül, hogy testi sértés valósítana meg. A testi épség sérelmét nem jelentő, a szervezet működésében zavart nem okozó testet érintő támadások (pl. hajlenyírás) ha a társadalmi megbecsülést és az emberi méltóságot sértik, becsületsértésnek tekinthetők.

A bűncselekmény csak szándékos elkövetés esetén büntetendő.
Alany lehet bármely beszámítási képességgel rendelkező természetes személy.
A bűncselekmény befejezetté válik, ha a becsület csorbításra alkalmas kifejezés vagy cselekmény használata mással szemben megtörtént, s ezt a sértett vagy más személy érzékelte.

A becsületsértés immatariális bűncselekmény; kísérlet csak szűk körben fordulhat elő, a gyakorlatban nem jellemző. A verbálisan, tettlegesen vagy sértő gesztussal történő kifejezés esetén a kísérlet kizárt, míg írásban történő elkövetés esetén megvalósul a becsületsértő kifejezést magában foglaló levél postára adásával. Ebben az esetben akkor válik befejezetté a cselekmény, ha a sértett a levelet elolvasta.

Több sértett léte, függetlenül attól, hogy egy vagy több cselekménnyel valósult-e meg a cselekmény, halmazat. 
Az ugyanazon sértett sérelmére, egységes akarat-elhatározásból, rövid időközönként többször elkövetett becsületsértés a folytatólagosság törvényi egységét hozza létre.

A jogellenességet kizáró ok fennállása a szidalmazó, gyalázkodó kifejezések használata miatti felelősség alól nem mentesít.

A becsületsértés magánindítványra üldözendő, magánvádas bűncselekmény.
3) Kegyeletsértés
181. § Aki halottat vagy emlékét a 179. vagy a 180. §-ban meghatározott módon meggyalázza, vétséget követ el... 
A kegyeletsértés jogi tárgya a halott emlékében megnyilvánuló társadalmi megbecsülés és a hozzátartozók kegyeletérzése.

A bűncselekmény elkövetési magatartása a halottnak vagy emlékének meggyalázása. Ez olyan cselekmény, amely- ha élne -  rágalmazás vagy becsületsértés miatt lenne büntetendő. Ide értendő a síremlék, urna megrongálása, szétdúlása stb.

A kegyeletsértés csak szándékosan követhető el. Az elkövető tudatának át kell fognia azt, hogy a meggyalázott halott. 
Amennyiben az elkövető élő személyt vél halottnak, rágalmazásért, vagy becsületsértésért felel, míg ha holtat vél élőnek, ez alapján a tényállás alapján vonható felelősségre. 
A tévedésnek csak a minősítés tekintetében van jelentősége, de a felelősséget nem zárja ki.

A bűncselekmény alanya bárki lehet.

Bűnhalmazatban áll a kegyeletsértés és a rongálás, ha az elkövető a temetőben lévő síremléket szándékosan megrongálja.
4) A valóság bizonyítása
182. § (1) A 179-181. §-ban meghatározott bűncselekmények miatt nem büntethető az elkövető, ha a becsület…
A becsületsértő cselekmények egyik esetében sem( rágalmazás, becsületsértés, kegyeletsértés) tényállási elem a valótlanság. A rágalmazás, becsületsértés egyaránt elkövethető való tény állításával is. Ezt a tételt a törvénynek összhangba kellett hoznia a szólásszabadság, igazmondás, a közérdekű bírálat társadalmi követelményével.

A valóság bizonyításának tárgya csak a tényállítás lehet, ill. ilyen tényre közvetlenül utaló kifejezés. 
Nem lehet a tárgya az olyan nyilatkozat, amely az objektív értelmezés szerint nem tényállást foglal magában, így a szidalmazó, gyalázkodó, mocskolódó tulajdonságjelzések, és a rosszalló értékítéletek. 
Nem lehetnek a valóság bizonyításának tárgyai az olyan kijelentések, amelyek nem egyedileg körülhatárolt eseményekre, történésekre vonatkoznak, mivel ezeknél nem “egy” meghatározott konkrét esemény lenne a bizonyítás tárgya, hanem az eseményeknek a sértő nyilatkozatban meg nem nevezett olyan sorozata, amelyből az értékítélet vagy használt egyéb kifejezés tartalmának helyessége csak további ténybeli következtetéssel lenne levonható.
A női becsület megsértésére vonatkozóan nem lehet valóság bizonyítást kérni.

A valóság bizonyításának lehetőségét csak kivételesen engedi meg a törvény; csupán olyan tényekre vonatkozhat, amelyek a sértett társadalmi megbecsülése szempontjából jelentősek.

Feltétele, hogy a tény állítását, híresztelését vagy az arra közvetlenül utaló kifejezés használatát a közérdek vagy bárkinek a jogos érdeke indokolttá tegye.
Közérdek: a társadalom egészének, közösség általános érdeke.
Magánérdek: az elkövetőnek a gazdasági, erkölcsi, egzisztenciális, vagyoni, családi érdekkörébe tartozó kérdések, de feltétel, hogy ez jogos legyen.

A cselekmény büntethetőségét kizárja, ha a vád tárgyává tett tényállítás valónak bizonyult. 
A bizonyítás akkor sikeres, ha a tényállítás lényege bizonyult valónak, nem kell, hogy a mellékes, a részletkörülmények bizonyítása sikerrel járjon. 
Amennyiben a tényállítás több tényre vonatkozott, akkor valamennyi tekintetében külön kell lefolytatni a valóság bizonyítását és külön kell értékelni.

A valóság bizonyítás sikertelensége esetén a bűncselekmény attól függetlenül megállapítható, hogy az elkövető az állított tény valónak tudta; kizárt a ténybeli tévedésre hivatkozás. 
A rágalmazó tényállítás valóságát és valótlanságát az elkövető tudatának át kell fognia.

A valóság bizonyítása körében a bizonyítási teher megfordul: nem a vád bizonyít, hanem a vádlottnak kell bizonyítania, hogy amit ő mondott, az igaz.
5) Magánindítvány, kívánat
183. § (1) A 176-177. és a 178-181. §-ban meghatározott bűncselekmények elkövetői magánindítványra… 

Magánindítványra büntethető bűncselekmények:a magánlaksértés; a magántitok megsértése; a levéltitok megsértése; a rágalmazás; a becsületsértés;a  kegyeletsértés.

A jogi személlyel vagy személyösszességgel szemben elkövetett rágalmazás vagy becsületsértés esetén a magánindítvány megtételének joga a jogi személyt vagy a személyösszességet illeti meg. Ekkor a sértettek képviselője gyakorolja a jogot. 

AB. 36/1994. határozat: a hatóság vagy hatóságot képviselő hivatalos személy ellen elkövetett rágalmazás vagy becsületsértés esetén az eljárás nem feljelentésre, hanem magánindítványra indul meg. A magánindítványt a hatóságot képviselő szerv vezetője, hivatalos személy terjesztheti elő.

A Be. értelmében a kölcsönösen elkövetett könnyű testi sértés, rágalmazás vagy becsületsértés esetén az egyik fél sérelmére elkövetett bűntett miatt megindított büntetőeljárásban a tanácsülésig a másik fél abban az esetben is jogosult a magánindítvány előterjesztésére, ha ennek határideje lejárt, feltéve, hogy a büntethetőség még nem évült el. 
Ez a  rendelkezés az ún. viszonvád feltételeként a kölcsönösséget, ill. az egyik fél sérelmére elkövetett cselekmény miatti büntetőeljárás befejezetlenségét kívánja meg. 

A kölcsönösség egyrészt jelenti a sértő és sértett személyek egybeesését, másrészt a cselekmények közötti tárgyi összefüggést. A 2 cselekménynek nem kell feltétlenül időben egybeesnie vagy azonos helyen történnie; feltétel, hogy az egyik becsületsértést a másik miatt kövessék el.

Ha a felsorolt kölcsönösen elkövetett cselekmények egyike bűncselekmény, a másik a becsületsértés szabálysértése, indokolt, hogy a szabálysértést is a bíróság bírálja el.

Kegyeletsértés esetén a magánindítvány előterjesztésére a meghalt hozzátartozója és örököse jogosult.

A diplomáciai testülethez tartozó személyeknél nem magánindítvány, hanem kívánat kell a felelősségre vonáshoz. ( a kívánat magában foglalja a magánindítványt is)

A közlekedés biztonsága elleni bűncselekmény. Vasúti, vízi, légi és közúti veszélyeztetés
1) A közlekedés biztonsága elleni bűncselekmény
184. § (1) Aki közlekedési útvonal, jármű, üzemi berendezés vagy ezek tartozéka megrongálásával…, 
Jogi tárgy valamennyi közlekedési ágazat biztonságához fűződő érdek, azaz a közlekedésben résztvevők, a közlekedés hatókörében lévő személyek életének, testi épségének, ill. a járművek és más, a közlekedéssel kapcsolatos tárgyak állagának sértetlensége.
Passzív alany: a közlekedő jármű vezetője.
A bűncselekmény elkövetési tárgya a közlekedési útvonal, jármű, üzemi berendezés, vagy ezek tartozékai, közlekedési jelzés.

A közlekedési útvonal fogalmát a jogszabály nem határozza meg. Ez alatt értendő valamennyi közlekedési ágazathoz tartozó olyan terület, amely a közlekedést szolgálja és arra igénybe vehető. Így pl. a vasúti és villamospályatest, légi folyosó, kifutó és leszállópálya, vízi járművek által igénybe vehető álló vagy folyóvizek területe, kikötő, közút. Gyalogosok és a közúti járművek közlekedésére szolgáló terület: járda, úttest, padka, kerékpárút.
Jármű: a vasúti, vízi, légi közlekedési eszköz és a közúti szállító vagy vontatóeszköz, önjáró és a vontatott munkagép.
Üzemi berendezés: műszaki szerkezetek, flszerelések és készülékek, amelyek közlekedési ágazatok területén közvetlenül a biztonságos működését szolgálják. Ezek tartozékai olyan járulékos tárgyak, amelyeknek rendeltetése akár közvetlenül, akár közvetve az üzemi berendezés biztonságos és zavartalan működése.(kábelek)
Közlekedési jelzések: különböző közlekedési ágazatok forgalmi szabályaiban meghatározott jelek, tájékoztatások, utasítások, tiltások, közvetítő tárgyak, ill. ilyen tartalmú cselekvések pl. rendőri karjelzés, amelyeket a közlekedés résztvevője köteles követni.
A jármű vezetője: szűkebb értelemben az a személy, aki az adott közlekedési eszközt a saját tevékenységével ténylegesen vezeti. A kerékpáros is jármű vezetője.
Tágabb értelemben a jármű vezetője az is aki a jármű haladását irányítja így pl. a mozdonyvezetőnek utasítást adó vonatvezető is lehet a bűncselekmény passzív alanya.
A bűncselekmény elkövetési magatartását a tényállás példálódzó jelleggel sorolja fel. Általában aktív magatartással követhető el, de nem kizárt a mulasztásosban megnyilvánuló magatartás sem.
Elkövetési magatartások:
-	közlekedési útvonal, jármű, üzemi berendezés vagy ezek tartozékainak a megrongálása;
-	közlekedési útvonalon akadály létesítése;
-	közlekedési jelzés eltávolítása, megváltoztatása vagy megtévesztő jelzés;
-	közlekedő jármű vezetőjével szemben erőszak vagy fenyegetés alkalmazása;
-	közlekedés biztonságának más az előbbiekhez hasonló módon történő veszélyeztetése.

Rongálás: csak meghatározott, a közlekedés biztonságát szolgáló tárgyak tekintetében lehet releváns a bűncselekmény  megállapításához. 
A magatartás irányulhat mind a 4 közlekedési ágban érintett olyan tárgyakra, amelyek megsemmisítése, részben, egészben történő használhatatlanná tétele következményeként a közlekedés biztonság a veszélybe kerül.
Akadály létesítése: a közlekedési útvonalon minden olyan magatartás, amely miatt nem lehetséges a közlekedés biztonságos lebonyolítása, folyamatosságának biztosítása, ill. amely a közlekedés résztvevőire reális veszélyt jelent;  pl. útburkolat felbontása.
Közlekedési jelző eltávolítása: a közlekedés biztonságát szolgáló bármilyen jelzés eredetileg felállított vagy bejelölt rendeltetési helyéről való leszerelése, elvitele, elmozdítása, lefestése. A tájékoztatást elősegítő jelzőtábla nem veszélyezteti a közlekedés biztonságát.
Közlekedési jelzés megváltoztatása: a jelzés illetéktelen és a közlekedésre veszélyt rejtő módosítása.
Megtévesztő jelzés: tévedésbe ejtésre, félrevezetésre alkalmas nem valódi vagy nem az eredeti tartalmat mutató jelzés ( pl. megvalósul a kötelező haladási irányt jelző tábla elfordításával)

A jármű vezetője elleni erőszak vagy fenyegetés alkalmazása csak haladásban lévő járművek esetében állapítható meg, ha a magatartás kifejtése a tényleges vezetés közben történik, ill. a mozgásban lévő, közlekedő jármű vezetője ellen irányul.

Erőszak: akaratot bénító és hajlító egyaránt lehet.
Fenyegetés: súlyos hátrány kilátásba helyezése, amely alkalmas arra, hogy a megfenyegetettben komoly félelmet keltsen.
A fenyegetés feltétele, hogy a jármű vezetője ellen irányuljon, de nem kell közvetlenül alkalmazottnak lennie. 
Közlekedés biztonságának más hasonló módon történő veszélyeztetése: kisegítő jellegű elkövetési magatartásokat jelent, amelyek az előzőekben nevesítettek alá nem vonhatóak, de azokhoz hasonlóak és azonos a következményük, azaz a veszélyeztetés.

A bűncselekmény eredménye a közlekedés biztonságának veszélyeztetése; olyan helyzet előidézése, mellyel mások élete, testi épsége megsértésének vagy jelentős anyagi kárt okozó baleset létrejöttének reális lehetősége keletkezik. Nem kell, hogy a veszély közvetlen legyen vagy a baleset ténylegesen bekövetkezzen, de ha az elkövető a valószínűségét sem idézte elő a veszélyhelyzetnek vagy a balesetnek, akkor a bűncselekmény nem valósul meg.

A bűncselekmény alapesete (bűntett), mely szándékosan követhető el; a tettes tudatának át kell fognia, hogy cselekményével a közlekedés biztonságának reális veszélyeztetettsége következik be és azt kifejezetten kívánja, vagy abba belenyugodva cselekszik. 

Ha az elkövető az (1) bekezdésben meghatározott cselekményt gondatlanságból követi el, vétség miatt felel. Ez esetben a magatartás szándékos vagy gondatlan, de a veszélyhelyzet kialakulása tekintetében az elkövetőt csak gondatlanság terhelheti.

Alany tettesként csak kívülálló lehet, vagyis olyan személy, aki nem áll az adott közlekedési ágazatra vonatkozó közlekedési szabályok hatálya alatt, ill. nem az azok megszegésével idézi elő a közlekedés biztonságának veszélyeztetését. 
A különböző közlekedési ágazatok területén dolgozók személyek kívülállónak tekintendők a másik ágazat szempontjából.

A bűncselekmény alapesete a veszély, a baleset bekövetkezésének reális lehetőségével vagy a könnyű testi sértés bekövetkezésével befejezetté válik; a további, ennél súlyosabb eredmény már a minősített esetet valósítja meg. 
A bűncselekmény alapesetének kísérlete valósul meg akkor, ha az elkövető megkezdte a tiltott magatartást, de ezzel még nem idézte elő a veszélyhelyzetet.

A halmazati kérdések vonatkozásában a lopás és a közlekedés biztonsága elleni bűncselekmény esetén halmazat megállapításának van helye.

A garázdaság szubszidiárius voltára tekintettel a két bűncselekmény halmazatban való megállapítása kizárt.
Valóságos alaki halmazat jön létre ha az egyik közlekedési ágazat hatálya alá tartozó személy cselekményével egyben másik közlekedési ágazat biztonságát is érinti.

A törvény a büntetés korlátlan enyhítését teszi lehetővé, ha az elkövető a veszélyt, mielőtt abból káros következmény származott volna, önként megszüntette. Ez a lehetőség akkor áll fenn, ha az elkövető a veszélyhelyzetet már létrehozta, azaz részéről a cselekmény már befejezett és a káros következmény további tevékenység kifejtése nélkül is bekövetkezhetne.

Minősített esetek, ha a bűncselekmény: 
•	súlyos testi sértést okoz; ehhez képest a könnyű testi sértés az alapeset keretében kerül értékelésre, súlyosító körülményként, a büntetés kiszabása során;
•	maradandó fogyatékosságot, súlyos egészségromlást, halált okoz;
•	tömegszerencsétlenséget vagy halálos tömegszerencsétlenséget okoz: 
Tömegszerencsétlenség, amikor legalább 1 ember súlyos testi sérülést, nagyobb számú, legalább 9 személy legalább könnyű testi sértést szenved.
      Halálos tömegszerencsétlenség, amikor legalább 1 ember meghalt és legalább 9 más személy megsérült.
A szándékos veszélyeztetési deliktumoknál a minősített esetben leírt káros eredményre az elkövetőnek csak a gondatlansága terjedhet ki.

Vasúti, légi vagy vízi veszélyeztetés 
185. § (1) Aki a vasúti, a légi vagy a vízi közlekedés szabályainak megszegésével más vagy mások életét… 
A bűncselekmény jogi tárgya a vasúti, légi, vízi közlekedés működésének biztonságához, ezen belül közlekedési ágazatokkal érintett személyek életének, testi épségének megóvásához fűződő érdek.
Passzív alanya: “más vagy mások”
Elkövetési magatartása a vasúti, légi, vízi közlekedés szabályainak megszegése. 
Nem vehetők figyelembe a bűncselekmény megvalósulása szempontjából a közlekedéssel összefüggő egyéb foglalkozási szabályok pl. a különböző közlekedési ágazatok műszaki szolgálatára vonatkozó előírások, amelyek a közlekedés zavartalan bonyolítását szolgálják; megsértésükkel okozati összefüggésben előálló veszélyhelyzet esetén a foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés megállapítására kerül sor. 
A bűncselekmény eredménye a veszélyhelyzet előidézése; a törvény az élet, testi épség távolabbi veszélyeztetését elégnek tartja a bűncselekmény megállapításához. 
A szabályszegésnek és az ennek folytán kialakult veszélyhelyzetnek okozati összefüggésben kell állnia. 
A bűncselekmény alaptényállása csak szándékosan követhető el; a szándéknak ki kell terjednie a következményekre is, a más vagy mások életének, testi épségének veszélyeztetésére is, mint a szándékos szabályszegés eredményére. 
A bűncselekménynek van gondatlan alakzata is, melyet akkor lehet megállapítani, ha az adott közlekedési szabály megszegése tudatos vagy gondatlan, azonban a veszélyre csak az elkövető  gondatlansága terjed ki.
A bűncselekmény tettese csak a vasúti, légi, vízi közlekedési szabályok megtartására kötelezett, azaz e szabályok hatálya alatt álló személy lehet.
Ha a veszélyhelyzet kialakul, a bűncselekmény befejezetté válik; a cselekmény kísérleti alakzata fogalmilag kizárt.
Több személy életének vagy testi épségének a veszélybe kerülése esetén egy bűncselekmény megállapításának van helye; a veszélyeztetett személyek száma a büntetés kiszabása körében mint súlyosító körülmény veendő figyelembe.
A szándékos veszélyeztetési bűncselekmények és a segítségnyújtás elmulasztásának bűntette halmazatban áll, ha az elkövető által szándékolt veszélyhelyzeten túl a baleset folytán sérülés is történt, és az elkövető a sérültet segítség nélkül hagyja.

A minősített esetek megegyeznek a közlekedés biztonsága elleni bűncselekménynél elmondottaknál. 
Amennyiben közvetlen veszély vagy könnyű testi sérülés is bekövetkezett, a cselekmény ekkor is az alapeset szerint minősül.
2)	Közúti veszélyeztetés
186. § (1) Aki a közúti közlekedés szabályainak megszegésével más vagy mások életét vagy… 
A bűncselekmény jogi tárgya a közúti közlekedés biztonsága és ezzel együtt az emberi élet és a testi épség védelméhez fűződő érdek.
Passzív alanya egy vagy több ember.
A közúti veszélyeztetés elkövetési magatartása a közúti közlekedési szabályok megszegése.

A bűncselekmény eredménye az élet, testi épség közvetlen veszélye. 
A közvetlen veszély az élet, testi épség sérelmének reális lehetőségét jelenti; személyre és helyzetre konkretizált veszély. Az absztrakt vagy távolabbi veszély a bűncselekmény megvalósulásához nem elég. 
Az alapeset miatti felelősség végső pontja az a közlekedési helyzet, amelyben egy vagy több személy 8 napon belül gyógyuló testi sérülést szenved. A szabályszegő magatartásnak és s közvetlen veszélynek okozati összefüggésben kell lennie.

A közúti veszélyeztetés csak szándékosan valósítható meg; az elkövető szándékának a szabályszegésre, ill. a közvetlen veszély okozására kell kiterjednie, de a (2) bekezdésben foglalt súlyosabb következményeket illetően csak a gondatlansága állhat fenn.

A bűncselekmény tettese csak az lehet, aki a KRESZ hatálya alatt áll, azaz a közúti közlekedésben mint valamilyen jármű vezetője vesz részt, de nem kell, hogy jogosítvánnyal rendelkezzen. Az utasok, gyalogosok csak mint részesek lehetnek a közúti veszélyeztetés alanyai.

A cselekmény a közvetlen veszély előidézésével befejezetté válik; a kísérlet kizárt.

A közúti veszélyeztetésnek a garázdasággal való halmazata kizárt. (szubszidiaritás miatt)
Az  ittas járművezetés és az eközben megvalósított közúti veszélyeztetés bűnhalmazatban áll.

Segítségnyújtás elmulasztásával is megállapítható a halmazat, ha az elkövetőt a közvetlen veszélyen túli eredmény tekintetében csupán gondatlanság terheli.

A közúton elkövetett bűncselekményekre megállapított rendelkezéseket kell alkalmazni akkor is, ha a közúti járművezetésre vonatkozó szabályok megszegése nem közúton okoz sérülést vagy halált.

A minősített esetek: megegyeznek a 184.§ (2), és a 185.§ (2) bekezdésébenben foglaltakkal, azoktól csak annyiban tér el, hogy itt a törvény minősítő körülményként értékeli, ha a bűncselekmény kettőnél több ember halálát okozza, amely legalább 3 ember ténylegesen bekövetkezett halála esetén állapítható meg.
A minősített esetekre is csak az elkövető gondatlansága terjedhet ki.(limitált veszélyeztetési szándék)
12.	Ittas járművezetés és járművezetés tiltott átengedése
1)	Ittas járművezetés 
188. § (1) Aki szeszes italtól befolyásolt állapotban vagy a vezetési képességre hátrányosan ható szer…
A bűncselekmény jogi tárgya az élet, testi épség védelme, ill. a közlekedés biztonságához fűződő érdek.
A tényállás taxatíve felsorolja a 4 közlekedési ágazathoz tartozó azon járműveket, amelyeknek vezetésével megvalósul a bűncselekmény: a vasúti, légi közlekedés terén valamennyi járműre, míg a vízi és a közúti közlekedésben csak gépi meghajtású járművekre vonatkozik a bűncselekményi szabályozás. 
Gépi meghajtású az a jármű, amelyet beépített erőgép hajt; ide tartozik mezőgazdasági vontató, lassú jármű, a segédmotoros kerékpár, villamos.
Az ittas járművetetés elkövetési magatartása a törvényben meghatározott járművek szeszes italtól befolyásolt állapotban, vagy kábítószer hatása alatt való vezetése. 
Az alkoholtól befolyásolt állapot érinti a járművezetésre vonatkozó képességet és arra károsítóan hat.

A törvényi tényállásban megjelölt szeszes italtól befolyásolt állapot az elfogyasztott ital mennyiségétől, minőségétől és az alkoholfogyasztó személy alkoholtűrő képességétől függ. 
Alkoholértékek:
-	0,30 ezrelék alatt: negatív;
-	0,3-0,50 ezrelék között: ivott, de alkoholosan nem befolyásolt;
-	0,51-0,80 ezrelék között: igen enyhe;
-	0,81-1,50 ezrelék között: enyhe;
-	1,51-2,50 ezrelék között: közepes;
-	2,51-3,50 ezrelék között: súlyos;
-	3,51 ezrelék felett: igen súlyos fokú az alkoholos befolyásoltság.
Az alkoholos befolyásoltság mértékét emeli, időtartamát meghosszabbítja a pótlólagos alkoholfogyasztás, az ún. ráivás. A ráivás bizonyítására szolgál a kettős vérvétel vagy az egy időben történő vér- és vizeletvétel.

A bírói gyakorlat szerint nincs jelentősége annak, hogy az italfogyasztás a vezetés előtt mennyi idővel történt. A posztalkoholos állapotban lévő személynél az alkohol a szervezetből már kiürült, azonban az alkoholfogyasztás mérgező hatásai még fennállnak, és az ilyen állapotban lévő személyt még szeszes ital hatása alatt állónak kell tekinteni.

A bűncselekmény alanya tettesként a szeszes italtól befolyásolt állapotban lévő, ill. a kábítószer hatása alatt álló járművezető lehet. 
A bűncselekmény megállapítását nem befolyásolja, hogy az elkövető jogosítvánnyal nem rendelkezik. Részese bárki lehet.

Az ittas járművezetés befejezett alakzatának és a kísérletnek az elhatárolása szempontjából annak van jelentősége, hogy a jármű mozgásba hozatala megtörtént-e. A befejezettséghez a rövid, pár méter távolság megtétele is elegendő.
A szeszes italtól befolyásolt állapotú személy által a jármű motorjának tényleges beindítása, vagy erre irányuló próbálkozása a bűncselekmény kísérletét valósítja meg. 

A halmazati kérdéseket tekintve: azonos alkalommal, egyazon italfogyasztás eredményeként, több mozzanatban ittas járművezetéssel okozott közúti baleset során még több személy sérülése esetén sincs helye többrendbeli bűncselekmény, sem pedig a folytatólagos törvényi egység megállapításának. Nem szakítja meg a folyamatosságot a rendőri intézkedés sem.
A közúti baleset gondatlan okozásának vétsége és az ittas járművezetés vétsége bűnhalmazatban nem állapítható meg.
Az ittas járművezetés és a közúti veszélyeztetés bűnhalmazatban áll. 
Az ittas járművezetés és a segítségnyújtás elmulasztása bűntette halmazatban áll 

A minősített esetek azonosak a közúti veszélyeztetés minősített eseteivel. 
Az ittas vezetéssel okozati összefüggésben gondatlanul előidézett közvetlen veszélyt vagy könnyű testi sértést az alapeset büntetési tételének keretei között, a büntetés kiszabása során kell értékelni. 
Az elkövető csak akkor vonható felelősségre a minősített esetek miatt, ha a szeszes italtól befolyásolt állapota okozati összefüggésben áll a minősítő körülmények valamelyikével és erre az eredményre vonatkozóan gondatlanság terheli. (ekkor vegyes bűnösségi alakzat jön létre.)
A 188.§ (2) a)-d) pontjában foglalt jogkövetkezményeket kell alkalmazni akkor is, ha a szeszes italtól befolyásolt állapotban ill. vezetési képességre hátrányosan ható szer befolyása alatt nem gépi meghajtású vízi jármű, az úszó munkagép vagy a közúton nem gépi meghajtású jármű vezetője okozza az ott meghatározott súlyosabb következményeket.
2)	Járművezetés tiltott átengedése
189. § (1) Aki vasúti vagy légi jármű, valamint gépi meghajtású vízi jármű vagy úszó munkagép avagy…
A jogi tárgy a közlekedés biztonsága, ill. a közlekedésben résztvevő személy(ek) életének, testi épségének védelme.

A bűncselekmény elkövetési magatartása a jármű vezetésének átengedése. Az elkövetési magatartás valamennyi közlekedési ágban megvalósulhat.
A KRESZ értelmében járművet az vezethet, aki biztonságos vezetésre képes állapotban van, ill. aki vezetési képességre hátrányosan ható szer befolyása alatt nem áll és szervezetében nincs szeszes ital fogyasztásából származó alkohol.
A jármű vezetését az üzemben tartó nem engedheti át olyan személynek, aki az előbbi feltételeknek nem felel meg. 
A jármű biztonságos vezetésére az képtelen, aki a forgalmi helyzetek felismerését és ennek megfelelő vezetési műveletet nem képes végrehajtani, ill. arra csak az átlagos járművezető számára szükséges időnél lényegesen hosszabb idő alatt képes.
A vezetésre való alkalmatlanság vizsgálatánál a tényleges és nem a jogi alkalmatlanság az irányadó. 
Egyéb okból alkalmatlan, aki fizikai, biológiai vagy pszichikai körülmény folytán képtelen a biztonságos vezetésre; így  pl. gyermek, meghatározott betegségben szenvedők.
Az átengedett járművek körét az ittas járművezetés alaptényállásában foglaltakkal egyezően sorolja fel a törvény, ezért az ott kifejtettek az irányadóak.
A járművezetés tiltott átengedése csak szándékosan követhető el. Az elkövető tudatának át kell fognia azt a tényt, hogy vezetést átvevő személy szeszes italtól befolyásolt állapotban van, ill. a vezetésre egyéb okból alkalmatlan. 
Nem büntethető az átengedő személy, ha az átvevő vezetési alkalmassága tekintetében tévedésben volt, feltéve, ha erre alapos oka volt. 
Ha az átvevő a vezetés során más szándékos bűncselekményt is elkövet (pl. segítségnyújtás elmulasztása), ezért az átadó személy nem felel.

A bűncselekmény tettese nemcsak a járművet jogszerűen üzemben tartó lehet, aki a vezetést engedélyezi, hanem az a járművezető is, aki másnak a jármű vezetését - amelyet esetleg ő megelőzően vezetett és a jármű feletti tényleges rendelkezési lehetőséggel bír - átadja.
Alanya lehet a jármű ideiglenes őrzője vagy birtokban tartója.
A bűncselekmény befejezett, ha a járművezetés átengedését követően a jármű ténylegesen mozgásba lendül, azaz az átvevő a vezetést megkezdte.
A halmazati kérdéseket tekintve annyi rendbeli bűncselekmény megállapításának van helye, ahány személy részére a tiltott átengedés megtörtént. 
A vezetés átengedője ittas járművezetésért is felelősségre vonható, ha ő maga is ilyen állapotban vezette a járművet az átengedés előtt vagy után.

A nem gépi meghajtású vízi jármű és az úszó munkagép, közúton nem gépi meghajtású járműnek az átengedése esetén legfeljebb a vasúti, légi, vízi közlekedés veszélyeztetése gondatlan alakzatáért, ill. a közúti baleset okozásáért vonható felelősségre.
A minősített esetek megegyeznek az ittas járművezetés eseteivel, azzal az eltéréssel, hogy a súlyos testi sérülés még az alapeset körében értékelendő. Ennek során nélkülözhetetlen az okozati összefüggés vizsgálata.

Ha az elkövető szeszes italtól befolyásolt állapotban lévő személynek engedi át a járművezetést, de a baleset kizárólag a sértett neki felróható közreható magatartása idézte elő, az elkövető csak a járművezetés tiltott átengedése miatt felel. Ez esetben az ittasan vezető is a 188.§ alapesetéért vonható felelősségre, mivel a baleset bekövetkezésének nem az ittas állapot volt az oka.

13.	Kettős házasság, családi állás megváltoztatása, kiskorú elhelyezésének megváltoztatása, kiskorú veszélyeztetése, tartás elmulasztása
Ezek a bűncselekmények a Btk. XIV. fejezete “A házasság, a család, az ifjúság és a nemi erkölcs elleni bűncselekmények” körében, ezen belül az I. Cím “A házasság, a család és az ifjúság elleni bűncselekmények körében nyertek elhelyezést.
1)	Kettős házasság
192. § Aki házasságának fennállása alatt újabb házasságot köt, vagy aki házassági kötelékben levő… 
1) A kettős házasság jogi tárgya a monogám házasság intézménye.
2) A bűncselekmény elkövetési magatartása az olyan házasságkötés, amikor legalább a házasságra lépők egyike már fennálló házassági kötelékben él.
	
Ez a bűncselekmény mindaddig megvalósulhat, amíg a házasság érvénytelenítése jogerős bírósági ítélettel meg nem történt.

3) A kettős házasság csak szándékos elkövetés esetén büntetendő. Az elkövetőnek tudnia kell arról, hogy házasságkötés történik és hogy az egyik házasuló korábbi házassága még fennáll. Az, aki nem házas, és a másik házasulónak fennálló házasságáról sem tud, bűncselekményt nem valósít meg.

4) A kettős házasság tettese minden házasságkötésre jogilag képes személy lehet, feltéve, hogy a házasulók egyikének az elkövetéskor a korábbi házassága fennáll.
Önálló tettesként megvalósított szükségképpeni többes közreműködésnek minősül a kettős házasság azon esete, amikor a házasulók közül az egyik fél a korábbi házasságának fennállása alatt újabb házasságot, míg a másik házasulónak tudomása van arról, hogy már házassági kötelékben lévő személlyel köt házasságot.
Előfordulhat azonban az is, hogy csak egy tettese van a bűntettnek, mert a másik fél nem tud a fennálló házasságról.
Amennyiben az anyakönyvvezető a kettős házasság megkötésénél szándékosan működik közre, cselekménye fogalmilag bűnsegély, de rendszerint a hivatali visszaélés bűntettét is megvalósítja.

5) A kettős házasság bűntette az újabb (ill. a másik fél házassági kötelékének fennállása alatti) házasságkötéssel befejezetté válik.
A kettős házasság immateriális bűncselekmény, megvalósulásához eredmény, vagy a tényleges házassági együttélés megkezdése nem szükséges.

A bűncselekmény a kísérlet stádiumába a házasságkötési aktus kezdetével jut, azaz amikor a személyesen jelenlévő házasulók közül az egyik fél a házasságkötésre irányuló nyilatkozattételt megkezdi. A magatartás mindaddig kísérlet, amíg a másik fél egybehangzó kijelentése el nem hangzik.
Minden korábbi cselekmény csupán előkészület, amely nem büntethető.

6) Kettős házasság bűntette mellett a szükségszerű összefüggés folytán nem értékelhető halmazatban az intellektuális közokirat-hamisítás, tehát amikor az elkövető közreműködik abban, hogy az anyakönyvbe valótlan adatok kerüljenek. (pl. az elkövető az anyakönyvvezető előtt nőtlennek mondja magát)
A kettős házasság a materiális közokirat-hamisítással viszont már halmazatba kerülhet, pl. ha az elkövető meghamisítja a személyi igazolványának ide kapcsolódó bejegyzését, és ennek felhasználásával köt házasságot.

2)	Családi állás megváltoztatása
193. § (1) Aki más családi állását megváltoztatja, így különösen gyermeket kicserél, vagy…
1) A bűncselekmény jogi tárgya a családi állás.
A bűncselekmény passzív alanya bárki, így akár felnőttkorú személy is lehet, de gyakorlatilag a gyermek sérelmére történő elkövetésnek van jelentősége. 
2)A bűncselekmény elkövetési magatartásának gyűjtőfogalmaként szerepel a más családi állásának a megváltoztatása. Megváltoztatás alatt lényegében minden olyan cselekményt kell érteni, amely a családi állást meghatározó, ill. ebből a szempontból jelentős körülmények megmásításában, hamis beállításában nyilvánul meg
A kicserélés és a más családba csempészés az általánosan meghatározott elkövetési magatartás kiemelt, speciális esete, aminek következtében a gyermek passzív alany eddigi családi állása helyett új keletkezik. A kicserélés két gyermek kölcsönösen egymás helyére juttatatásával azonos.
 A más családba csempészés megtévesztő magatartással valósítható meg, amikor  az elkövető a befogadó család tagját a gyermek valósi családi állását illetően téveszti meg és ez a gyermek új családba kerül.
3)A családi állás megváltoztatása – a (3) bekezdésben meghatározott eset, kivételével - csak szándékos elkövetés esetén büntetendő. A szándékosság megállapításának feltétele annak tudata, hogy a magatartás következtében másnak a családi állása megváltozik. Ha az alapesetként szabályozott bűncselekményt a gyógy-vagy nevelőintézet alkalmazottja foglalkozása körében gondatlanságból követi el, vétségért felel.
4)Az alaptényállás szerinti bűncselekmény tettese bárki lehet.
5) A bűncselekmény a kísérlet stádiumába akkor jut, ha az elkövető közvetlenül a passzív alany családi állása megváltoztatását, a tényleges családi helyzet megmásítását célzó tevékenységet megkezdi. Befejezett a bűncselekmény a családi állás megváltoztatásával. Kizárja a bűncselekmény létrejöttét, ha a családi állás megváltoztatása a családjog által szabályozott módon, legálisan történt.
6) Két gyermek kicserélése esetén egy bűncselekmény állapítandó meg. 
7) A Btk. a családi állás megváltoztatása bűncselekményét súlyosabban rendeli büntetni, ha azt a 18. életévét be nem töltött személy adásvételével követik el.
3) Kiskorú elhelyezésének megváltoztatása
194. § Aki végrehajtható hatósági határozat alapján elhelyezett kiskorút attól, akinél a hatóság elhelyezte,… 
1) A bűncselekmény jogi tárgya a kiskorú megfelelő testi, értelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítását szolgáló hatósági határozat érvényesülése.
A bűncselekmény passzív alanya olyan kiskorú, akinek az elhelyezéséről végrehajtható hatósági határozat rendelkezik.

2) A törvényi tényállás 3 vagylagos elkövetési magatartást tartalmaz: a kiskorú elvitelét, elrejtését és titokban tartását.
Az elvitel olyan tevékenység, amellyel az elkövető a kiskorút az elhelyezéséről rendelkező  határozatban foglaltaktól eltérő más környezetbe juttatja.
A kiskorúnak “rejtve vagy titokban tartása” a végrehajtandó, de tipikusan a még végre nem hajtott hatósági határozat érvényesülését akadályozza.
Az elrejtés a kiskorú olyan elhelyezését jelenti, amely őt a jogosult számára hozzáférhetetlenné teszi és egyúttal a kiskorú hollétét leplezi.
A titkokban tartás a kiskorú hollétére vonatkozó ismeret fel nem fedése, letagadása vagy a kiskorú hollétéről hamis adatok, tájékoztatás közlése, ill. a közlés megtagadása. 

Mindhárom elkövetési magatartás tevékenységgel fejthető ki; mindhárom elkövetési magatartás realizálásához a jogosított előzetes vagy egyidejű beleegyezésének a hiánya is szükséges.

3) A kiskorú elhelyezésének a megváltoztatása csak szándékosan követhető el, sőt a tényállás szerint az elhelyezés tartós megváltoztatásának célzata szükséges a kiskorú elviteléhez, rejtve vagy titokban tartásához. 

3)	A bűncselekmény tettese bárki lehet.

5) A kiskorú elvitele általában egyszeri magatartás, amelynek megvalósításával a vétségi változat befejezetté válik. A kiskorú rejtve vagy titokban tartása pedig tartós- , vagy állapot-bűncselekmény. (elévülése azon a napon kezdődik, amelyen a rejtve vagy titokban tartás megszűnik)
A kiskorú elhelyezésének megváltoztatása vétségének megállapításához eredmény bekövetkezése nem szükséges.

6) Több kiskorú elhelyezésének megváltoztatása esetén halmazat állapítható meg.

4) Kiskorú veszélyeztetése
195. § (1) A kiskorú nevelésére, felügyeletére vagy gondozására köteles személy, aki e feladatából …
1) A bűncselekmény jogi tárgya a kiskorúak testi, szellemi és erkölcsi fejlődése. 
2) A bűncselekményt megvalósító elkövetési magatartás a súlyos kötelességszegés. Az elkövető olyan kötelezettségét szegi meg, amely a kiskorú nevelése, felügyelete vagy gondozása vonatkozásában terheli őt.

A nevelés tervszerű magatartások sorozata.
A felügyeleti kötelezettség terhelhet egyes személyeket folyamatosan, időről időre visszatérően, vagy csak egy alkalommal, akkor is meghatározott időtartamban.
A gondozási kötelezettség tágabb körű a felügyeleti kötelezettségnél; közös vonásuk, hogy mindkettő a testi fejlődéssel függ össze.

A testi, szellemi vagy az erkölcsi fejlődés veszélyeztetése megvalósítható aktív és passzív magatartással egyaránt. Rendszerint huzamosabb ideig folyó és általában megismételt cselekményekkel követik el a bűncselekményt (pl. a rendszeres, súlyos verés), de elképzelhető egyetlen magatartás tanúsításával való bűnelkövetés is.

Súlyosan veszélyezteti a kiskorú testi fejlődését annak éheztetése, kíméletlen verése, hidegben mezítláb járatása stb.
Szellemi fejlődését veszélyezteti az iskolába nem járatása.
Az erkölcsi fejlődés veszélyét idézheti elő pl. a kiskorú előtti trágár beszéd rendszeres folytatása, szeme láttára nemi aktus végzése stb.

3) A bűncselekmény alanya tettesi minőségben csak a kiskorú nevelésére, felügyeletére vagy gondozására köteles személy lehet. A kötelesség alapulhat családjogi rendelkezésen, hivatáson, szerződésen.
A bűncselekmény a kiskorúnak arra alkalmatlan személyre való rábízásával is elkövethető, aminek az lehet a következménye, hogy a rábízó is, a megbízott is tettesként vonható felelősségre.

4) A bűncselekmény csak szándékosan követhető el. Sajátosan alakul azonban az elkövető szándéka.
Az elkövetőnek tisztában kell lennie kötelességével és előre kell látnia a kiskorú testi, szellemi vagy erkölcsi fejlődésének a veszélyeztetését; ez kívánja vagy csak belenyugszik ebbe. Ezek a szándékosság pozitív feltételei. 
Negatív eleme az elkövető szándékának az ölési szándék hiánya: amennyiben  az elkövető számol a kiskorú halálának a bekövetkezésével is és abba belenyugszik: egyedül emberölés miatt vonandó felelősségre.

5) Ha az elkövető ugyanannak a kiskorúnak a sérelmére huzamosan és többször megismétlődően fejti ki tevékenységét, egyrendbeli bűncselekményt követ el.

6) A kiskorú  veszélyeztetésének egy speciális esetét szabályozza a törvényhozó a (2) bekezdésben:
(2) Ha súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg, az (1) bekezdés szerint büntetendő az a nagykorú személy, aki kiskorút bűncselekmény elkövetésére vagy züllött életmód folytatására rábír, vagy rábírni törekszik.

a) Az itt szabályozott bűncselekmény tárgya a kiskorú erkölcsi fejlődése. Ebben a vonatkozásban tehát szűkebb körű a bűncselekmény, mint a kiskorú veszélyeztetésének (eddig tárgyalt) általános esete.
Láthatólag  ez a bűncselekmény is megvalósulhat minden kiskorú sérelmére, tekintettel azonban az erkölcsi fejlődés veszélyeztetésére, a kiskorúnak meghatározott kort elértnek kell lenni.
Az ehhez szükséges életkor pontosan nem határozható meg.

b) A bűncselekmény felbujtásszerű cselekményekkel valósul meg: rábírással és rábírni törekvéssel. Ebben a körben a rábírás eredményes, a rábírni törekvés eredménytelen tevékenységet jelent.
A törvényi tényállás szerint a kiskorút bűncselekmény elkövetésére vagy züllött életmód folytatására kell rábírni.
A züllöttség olyan életfelfogást, eszmerendszert jelent, amely erős erkölcsi elítélést vált ki. A züllött életmód folytatása huzamosabb időn át tanúsított, erkölcsileg igen súlyosan kifogásolható életvitelt jelent.

c) A bűncselekményt csak  nagykorú követheti el.
Az elkövetési cselekmények felbujtásszerű jellegéből következik, hogy ez a bűncselekmény csak szándékosan, sőt meghatározott célra irányzottan valósítható meg.

d) A kiskorú veszélyeztetésének itt tárgyalt alakzata szubszidiárius jellegű: e rendelkezés csak abban az esetben alkalmazható, ha súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg.

Új minősített esetet szabályoz az 1997. évi LXXIII. törvény:
(3) Bűntett miatt két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő az a nagykorú személy, aki a kiskorúval kényszermunkát végeztet.

5)Tartás elmulasztása
196. § (1) Aki jogszabályon alapuló és végrehajtható hatósági határozatban előírt tartási… 
1) A bűncselekmény jogi tárgya a tartási kötelezettség, a tartásra jogosultnak az eltartáshoz való joga. A jogosított ezen jogát jogszabályon alapuló és végrehajtható hatósági határozat írja elő.
2)  A bűncselekmény elkövetési magatartása a tartási kötelezettség nem teljesítése.
A tartás elmulasztásának bűncselekménye csak a végrehajtható hatósági határozat meghozatalát követően valósulhat meg.
3) A tartás elmulasztásának bűncselekménye csak szándékosan valósítható meg. A szándékossághoz kapcsolódik, annak feltétele a tartási kötelezettség elkövető általi ismerete és az önhiba. 
A tartás elmulasztása körében az önhiba akkor állapítható meg, ha akár maga a mulasztás (a tartásdíj nem fizetése), akár a mulasztás objektív oka a kötelezettnek felróható. A mulasztás akkor nem róható fel, ha a kötelezettet a mulasztással kapcsolatban szándékosság nem terheli.
E bűncselekmény gondatlanul nem követhető el.
4) A bűncselekmény tettese csak az a személy lehet, akit a hatóság végrehajtható határozatával tartásra kötelezett.
5) A tartás elmulasztásának alapesete tiszta mulasztásos bűncselekmény, azaz a mulasztás egymagában, eredményre, egyéb káros következményre tekintet nélkül büntethető.
A bűncselekmény már befejezetté válik a kötelezettség esedékességét követően nyomban, vagyis ha lejárt az a határidő, ameddig az elkövetően a kötelezettségét teljesítenie kellett volna.
6) Tartás elmulasztása esetén egység vagy bűnhalmazat szempontjából a bírói gyakorlat szerint s sértettek száma az irányadó, a hatósági határozatok száma, ill. a fizetési kötelezettségek jogcímének különbözősége közömbös.
Halmazat így több sértett léte esetén létesül, míg egység állapítható meg, ha az elkövető mulasztásának ténylegesen egy sértettje van.
7) A törvényi tényállás (4) bekezdésének első fordulata büntethetőséget megszüntető okot szabályoz arra az esetre, ha az elkövető a kötelezettségének az első fokú ítélet meghozataláig visszamenőleg eleget tesz, ill. e bekezdés második fordulata szerint a minősített eset tekintetében pedig a büntetés korlátlan enyhítését teszi lehetővé.
A hátralék részleges megfizetése, valamint a másodfokú határozat meghozatala előtti teljesítés csupán enyhítő körülményként értékelhető.
8) A bűncselekmény minősített esete, ha a tartás elmulasztása a jogosultat súlyos nélkülözésnek teszi ki.
Önmagában a nélkülözés veszélye nem elegendő, a súlyos nélkülözés tényleges bekövetkezése szükséges. Ebből következően ez a minősítő körülmény olyan eredmény, amelynek tekintetében az elkövető gondatlansága is elegendő.

16) Erőszakos közösülés
Szemérem elleni erőszak
1) Erőszakos közösülés
197. § (1) Aki mást erőszakkal, avagy az élet vagy testi épség ellen irányuló közvetlen fenyegetéssel …
Az erőszakos közösülés a XIV. fejezet II. címében, a nemi erkölcs elleni bűncselekmények körében nyert szabályozást. Lényeges változás 1997. szeptember 15. óta, hogy
•	házasságon kívül is elkövethető
•	a sértett férfi is lehet (delicta communa)
•	a 12. életévét be nem töltött sértett fokozott büntetőjogi védelmet kapott.

A bűntett jogi tárgya: a nemi szabadság, kiskorú sérelmére elkövetés esetén az ifjúság egészséges nemi fejlődése is.

A passzív alany bárki lehet személyes tulajdonságaira, erkölcsiségére tekintet nélkül. Amennyiben a passzív alany halott személy (ld. biológiai halál), az erőszakos közösülés helyett kegyeletsértés (181. §) megállapításának lehet helye.

A bűncselekmény alapesetének két fordulata van:
I. Az első fordulat tekintetében az elkövetési magatartás a közösülésre kényszerítés, azaz a bűncselekmény két egymásba kapcsolódó, konjunktív magatartással valósítható meg:
kényszerítés + közösülés.

A jogalkotó e megfogalmazása nem egyértelmű. Nem derül ki ugyanis a “közösülésre kényszerít” rendelkezésből, hogy az elkövető magával vagy mással való közösülésre kényszeríti-e a sértettet.

ad Kényszerítés
A kényszerítés: olyan tevékenység, amely alkalmas a sértett komoly (akaratot megtörő: vis absoluta) ellenállásának (kifejtett vagy várható) a leküzdésére, amelynek eredményeképpen a sértett képtelenné válik valódi akaratának megfelelő magatartás tanúsítására.
A kényszerítés következménye az, hogy a sértett vagy nem tanúsít magatartást, vagy tanúsít ugyan, de az annak kialakulását meghatározó akaratlehatározását a kényszerítő magatartása idézte elő. A kényszerítésnek minősíthető magatartás következtében a sértett olyan állapotba kerül, hogy nem képes vagy nem mer a közösülés elé akadályt gördíteni.

A kényszerítésnek két elkövetési módját határozza meg a törvény:
•	erőszak: a passzív alany ellenállásának leküzdésére irányuló, a teste ellen intézett erős fizikai kényszerbehatás, amely alkalmas a sértett ellenállásának megtörésére, megbénítására, a közösülésre kényszerítésre. Gyakorlatilag az akaratot hajlító kényszer alkalmas nemi közösülés lehetővé tételére.
Az erőszak megállapításának a feltételei:
•	a passzív alany ellenállásának a komolysága
- erre nézve bizonyítékul szolgálhatnak a sértett testén észlelhető sérülések, nyomok, segítségkérés
- nem zárja ki a komoly ellenállást, ha a sértett azért hagy fel a védekezéssel, mert helyzetét reménytelennek látja vagy kimerült
•	a kifejtett erőszaknak személy ellen kell irányulnia
- nem vehető figyelembe a dolog elleni, a személyre közvetlenül nem ható erőszak alkalmazása pl. ajtó betörése
•	szükséges továbbá, hogy a kifejtett erőszak alkalmas legyen a sértett ellenállásának a leküzdésére
•	fenyegetés: megállapításának feltételei:
•	élet vagy testi épség ellen irányuljon, tehát csak a kiemelt jogvédte érdekek jönnek szóba  kvalifikált fenyegetés. Más irányú fenyegetés nem elegendő e bűncselekmény megállapíthatóságához. A tényállás azt azonban nem tartalmazza, ki ellen kell irányulnia a fenyegetésnek: ezért az bárki ellen irányulhat, de a közvetlenségből következik, hogy általában jelenlévő személyek életének, testi épségének a fenyegetés jöhet itt szóba.
•	ez közvetlen legyen:
- akkor közvetlen a fenyegetés, ha a kilátásba helyezett súlyos hátrány azonnal vagy közeli bekövetkezésével kell számolni
- általában a jelenlévő személy életére vagy testi épségére vonatkozik a közvetlen fenyegetés (sértettre vagy más személyre) de akkor is megállapítható, ha az távollévő – a sértetthez érzelmileg közel álló – személyt érint, amennyiben ez a sértettben pszichés kényszert keletkeztet.
A gyakorlatban az erőszak és a meghatározott fenyegetés rendszerint együtt fordulnak elő, az erőszak alkalmazását általában fenyegetés előzi meg vagy kíséri.

ad Közösülés
A közösülés: a bűncselekmény első fordulatának második elkövetési magatartása.
Büntetőjogi fogalma eltér az orvostudományban ill. a közfelfogásban ismert biológiai fogalomtól; eszerint a bűncselekményi minősítéshez nem lehet megkövetelni a közösülés élettani értelemben vett lefolyását. Elegendő – a közösülési szándékon túl – a férfi nemi szervnek a női nemi szervvel (szeméremajkakkal) való belső érintkezése.
Az elkövető relatív közösülési képtelensége esetén az impotencia időleges  ilyen esetben megállapítható az erőszakos közösülés kísérlete, ha az elkövető szándéka a közösülésre irányult.
Az elkövető abszolút közösülési képtelensége esetén csak szemérem elleni erőszak (198. §) valósul meg.

II. A második fordulat tekintetében az elkövetési magatartás a sértett védekezésre, illetőleg akaratnyilvánításra képtelen állapotának közösülésre történő felhasználása, tehát:
a sértett védekezésre képtelen + az elkövető ezt közösülésre használja fel, vagy
a sértett akaratnyilvánításra képtelen + az elkövető ezt közösülésre használja fel.

ad Védekezésre képtelenség
A védekezésre képtelenség olyan állapot, amely a sértett számára lehetetlenné teszi, hogy akaratának érvényt szerezzen. Nem képes fizikai ellenállást kifejteni, elhárító tevékenységet végezni. Ha ezt az állapotot az elkövető idézi elő, akkor az I. fordulat szerinti elkövetési magatartás megállapításának lehet helye.
A védekezésre képtelenség oka lehet: 	  a sértett fizikai adottsága pl. súlyos betegség vagy testi fogyatékosság
•	mások cselekménye pl. megkötözés
•	egyéb pl. teljes fizikai kimerültség

ad Akaratnyilvánításra képtelenség
Akaratnyilvánításra az a személy képtelen, akinek pszichikai vagy fizikai állapotánál fogva nincs jogi értelemben figyelembe vehető akarata, azaz akaratképzése és kifejezése állandó vagy ideiglenes jelleggel hiányzik. Fontos hangsúlyozni, hogy nemcsak a beszámítási képesség hiánya állapítható meg a sértettnél, hanem a nemi élet területén sem rendelkezik a cselekmény jellegének, jelentőségének felismerésére való képességgel. Büntetőjogi szempontból csak a nemi élet vonatkozásában is fennálló beszámíthatatlan állapot értékelhető akaratnyilvánításra képtelen állapotként.
Az akaratnyilvánításra képtelenség oka lehet:   öntudatlan állapot pl. ájulás, teljes részegség, hipnotikus állapot
•	kóros elmeállapot (csak olyan esetben, amikor a nemi élettel kapcsolatban kizárt az akaratképződés. Ezt mindig in concreto kell eldönteni.

Az I. és II. fordulat közti különbség:
az I. fordulat esetében a kényszerítés is az elkövetési magatartás elkövetési eleme, míg a II. fordulatnál a szóban forgó állapotban történő “közösülésre felhasználás” kimeríti a törvényi tényállást, tehát a II. fordulat egyedüli elkövetési magatartása a közösülés.
A II. fordulat elkövetési módja a felhasználás: a tettes a sértett említett állapotát a maga előnyére kihasználva hajtja végre a közösülést.

Szándékosság
Az erőszakos közösülés csak szándékosan követhető el, aminek megállapításához szükséges, hogy az elkövető ismerje a tényállási elemként szereplő körülményeket, azaz az elkövető szándékának ki kell terjednie:
•	a kényszerítéssel történő közösülésre, ill.
•	a passzív alany tényállásszerinti állapotának felhasználásával való közösülésre.

A bűncselekmény mindkét fordulata rendszerint egyenes szándékkal követhető el, de ritkán az eshetőleges szándék is szóba jön. Az erőszakos közösülés megállapításának nélkülözhetetlen, szubjektív feltétele az elkövetőnek a közösülésre irányuló szándéka.

Elkövetők
Önálló és közvetlen tettes bárki lehet, aki a sértettel ellentétes nemű.
Társtettes, aki a közösülést végrehajtó személlyel egyetértésben, de közösülés nélkül valósít meg tényállási elemet  a közösülés érdekében kényszerítést alkalmaz a sértettel szemben.
Közvetett tettes, aki beszámíthatatlan vagy tévedésben lévő személyt eszközként használ fel az erőszakos közösülésre.
Részes bárki lehet, tehát a sértettel azonos nemű személy is.

Befejezettség
Az I. fordulat esetén befejezett a bűncselekmény, amennyiben az elkövető mindkét elkövetési magatartást kifejti, azaz
•	kényszerítést alkalmaz a közösülés szándékával, és
•	a büntetőjogi értelemben vett közösülést végrehajtja.
Minthogy az erőszakos közösülés immateriális bűncselekmény, megvalósulásához eredmény bekövetkezése nem szükséges.

A II. fordulat esetén befejezett a bűncselekmény, ha az elkövető a sértettel az adott állapotban közösül.
Kísérlet
Az I. fordulatnál mindaddig kísérleti szakban marad a cselekmény, míg a tényállási elemként szabályozott konjunktív elkövetési magatartások közül az elkövető – közösülési szándékkal – kifejti a kényszerítést, de a közösülés elmarad.
A II. fordulatnál kísérleti stádiumról beszélhetünk, ha az elkövető megteremti a szóban forgó állapotot a közösülés lehetővé tétele érdekében, tehát az elkövető közvetlen célja a közösülés végrehajtása.
Előkészület
Az erőszakos közösülés előkészülete nem büntetendő, de ha már önmagában megvalósít más bűncselekményt, az elkövető ezen maradék bűncselekményért vonható felelősségre pl. aljas indokból elkövetett személyi szabadság megsértése.
Egység és halmazat
Természetes egység az ugyanazon sértett sérelmére ugyanazon alkalommal ugyanazon elkövető részéről megvalósított több erőszakos közösülés.
Bűnhalmazatot kell megállapítani, ha az elkövető több sértett sérelmére valósítja meg az erőszakos közösülést  annyi rendbeli, ahány sértett van.
Azonos alkalommal ugyanazon sértett sérelmére elkövetett erőszakos közösülés és szemérem elleni erőszaknál csak az előbbi állapítható meg, az erőszakos közösülés ugyanis abszorbeálja a szemérem elleni erőszakot.

Halmazatba kerül az erőszakos közösüléssel a vérfertőzés vétsége, ha a sértett az elkövetőnek testvére vagy féltestvére.

Beolvad az erőszakos közösülés bűntettébe az azzal kapcsolatban elkövetett:
•	könnyű testi sértés
•	személyi szabadság megsértése, amennyiben időben és térben nem különül el
•	kiskorú veszélyeztetése.

Ha az erőszakos közösülés érdekében az elkövető súlyos testi sértést okoz: halmazat megállapításának van helye, de a kétszeres értékelés tilalma folytán a testi sértést nem lehet aljas indokból elkövetettnek minősíteni.

Emberölés akkor kerülhet az erőszakos közösüléssel halmazatba, ha a közösülési szándék az emberölés véghezvitele során keletkezik és ennek folytán megtörténik a közösülés a magatehetetlenné vált sértettel.

Az erőszakos közösülés alapesete csak magánindítványra üldözendő és büntetendő, aminek jogpolitikai indoka a sértett kímélete. Ha azonban ezzel összefüggésben megvalósul más, hivatalból üldözendő bűncselekmény: az iménti követelmény már nem áll fenn.
Minősített esetek
a) a 12. életévét be nem töltött sértett sérelmére elkövetés.
A sértett életkori meghatározását, minősítő körülményként való kiemelését indokolhatja az alacsony életkorból eredő könnyebb viktimizáció (fizikai, értelmi képességüknél fogva nehezebben tudnak védekezni), valamint, ha egy ilyen korú gyermek egy ilyen bűncselekmény áldozatául esik, az egész további életét súlyosan károsíthatja. Ez esetben a társadalom is súlyosabb értékítéletet fogalmaz meg.

b) ha a sértett az elkövető nevelése, felügyelete, gondozása vagy gyógykezelése alatt áll.
Ebben az esetben a sértett és az elkövető között különleges viszony van, ahol az elkövető a sértett bizalmával ill. kiszolgáltatottságával él vissza. Ezen minősítő körülményben megfogalmazott viszony széles körű, alapulhat jogszabályon, egyeneságbeli rokoni kapcsolaton, munkaköri előíráson stb. Feltétele, hogy a viszony az elkövetés időpontjában fennálljon.

c) ha a sértettel azonos alkalommal, egymás cselekményéről tudva, többen közösülnek.
Ebben az esetben a minősített eset megállapíthatóságának objektív feltétele a cselekmények közötti szoros időbeli kapcsolat, a folyamatos végrehajtás, míg a szubjektív feltétel az elkövetők azonos tudattartalma, mely kölcsönös és közös. Fontos, hogy a sértettel többen közösüljenek, tehát legalább két elkövető jogi értelemben befejezett közösülése.
Valamennyi elkövető önálló tettese a minősített esetnek.

A törvény ún. szuper minősített esetként szabályozza azt az esetet, ha a 12. életévét be nem töltött sértett sérelmére az erőszakos közösülés a b) vagy a c) pont szerint is minősül.

A törvény hibájaként említhető a 210. §-ban foglalt értelmező rendelkezés, amely szerint a 12. életévét be nem töltött személyt védekezésre képtelennek kell tekinteni. Ez a szabályozás azt eredményezi, hogy ha ilyen korú a sértett, akkor megvalósul mind az alapeset II. fordulata, mind pedig a minősített eset. A cselekmény helyes minősítés ilyenkor: a minősített eset megállapítása.

2) Szemérem elleni erőszak
198. § (1) Aki mást erőszakkal, avagy az élet vagy testi épség ellen irányuló közvetlen… 
Minthogy e bűncselekmény elkövetési magatartásai, tényállási elemei, minősített esetei, nagyban hasonlítanak az erőszakos közösüléséhez, ehelyütt csak a különbségekre térek ki.
Az elkövetési magatartásnak két fordulata van.
I. Fajtalanságra vagy ennek eltűrésére kényszerítés, tehát két konjunktív magatartás. A kényszerítés két elkövetési módja az erőszak vagy az élet vagy testi épség ellen irányuló közvetlen fenyegetés.
A fajtalanság fogalmát a 210/A. § (2) bekezdése határozza meg:
“E Cím alkalmazásában fajtalanság: a közösülés kivételével minden súlyosan szeméremsértő cselekmény, amely a nemi vágy felkeltésére vagy kielégítésére szolgál.”
Ennek ismérvei:
•	súlyosan szeméremsértő cselekmény: ha a társadalom tagjainak nemi vonatkozású erkölcsi érzékét sérti, ahol is meghatározó a társadalomban uralkodó erkölcsi szabályok és szokások. Nem minősül ilyennek a csók, az átkarolás, a mell megfogása.
•	szexuális indíték, azaz a nemi vágy felkeltését vagy kielégítését szolgáló jelleg.

II. Más személy védekezésre, illetőleg akaratnyilvánításra képtelen állapotának fajtalanságra való felhasználása.

Szándékosság
A szemérem elleni erőszak csak szándékosan követhető el. Az elkövető szándékának mind a két fordulat tekintetében át kell fognia a fajtalanságot, az I. fordulat esetén ezen felül a fajtalanság eltűrésének kikényszerítését is. A fajtalanság tudatánál az elkövetőnek cselekménye véghezvitelekor saját nemi vágyának felkeltésére vagy kielégítésére szolgáló tevékenységet kell ismernie.
Az erőszakos közösüléstől való elhatárolása a szemérem elleni erőszaknak a szándék alapján történhet, tehát ha nem volt közösülési szándéka az elkövetőnek, a szemérem elleni erőszak megállapításának van helye.

Elkövetők
Tettes bárki lehet, aki a sértettől különböző nemű.
Társtettes lehet a sértettel azonos nemű személy is.

Befejezettség
Az I. fordulat befejezett a kényszerítés és a fajtalanságnak minősülő cselekmény együttes kifejtésével.
A II. fordulat befejezett a fajtalanság elkövetésével.
Kísérlet
Az I. fordulat esetén közvetlenül a fajtalanság lehetővé tételére irányuló erőszak vagy kvalifikált fenyegetés kifejtésével.
Halmazat
Ha az elkövetett cselekmény fajtalanság, de a tettes eredeti szándéka kiterjedt a közösülésre: az erőszakos közösülés kísérlete állapítandó meg.
Az ugyanazon sértett sérelmére elkövetett fajtalanság beolvad az erőszakos közösülésbe.
Bűnhalmazat jön létre, ha a szemérem elleni erőszakkal összefüggésben súlyos testi sértés vagy magánlaksértést követtek el.
A szemérem elleni erőszak alapesete csak magánindítványra üldözendő és büntetendő, kivéve, ha azzal összefüggésben más, hivatalból üldözendő bűncselekményt is elkövettek.
A minősített esetek megegyeznek az erőszakos közösülésnél kifejtettekkel.
17) A homoszexualitás büntetőjogi értékelése
1) Természet elleni fajtalanság
199. § Az a tizennyolcadik életévét betöltött személy, aki ennél fiatalabb, azonos nemű személlyel…
A bűntett jogi tárgya: a nemi szabadság, az ifjúság egészséges nemi fejlődése.
Passzív alany:
•	bármilyen nemű
•	aki a tettessel azonos nemű
•	aki a bűncselekmény elkövetésekor a 14 életévét már betöltötte, de a 18. még nem
•	18 éven aluli személy akkor is, ha házasságkötése folytán nagykorúnak tekintendő
•	csak élő személy
•	akkor is sértett, ha homoszexuális hajlamú
Elkövetési magatartás: a fajtalankodás, amelyik nem társul erőszakkal vagy kvalifikált fenyegetéssel, tehát ez a bűncselekmény a sértett beleegyezését vagy kezdeményezését feltételezi.
Szándékosság
Csak szándékosan követhető el ez a bűncselekmény, a tettes tudatának át kell fognia a sértett 18 évnél fiatalabb voltát is.
Elkövető
Tettes csak a passzív alannyal azonos nemű, 18. életévét betöltött személy lehet.
A sértett nem büntethető, kizárt az elkövetővel való társtettessége és felbujtónak sem minősíthető (akkor sem, ha a 14-18 év közötti sértett vette rá a vele azonos nemű 18 évnél idősebb személyt a fajtalankodásra).
Társtettesek azok, akik azonos alkalommal fajtalankodnak a sértettel.
A 14-18 év közötti személyek természet elleni fajtalankodása nem büntethető.
Befejezettség
Befejezett a bűncselekmény az elkövetési magatartás (fajtalankodás) kifejtésével. A kísérlet nem kizárt, de ritkán fordul elő.
Egység és halmazat
Természetes egység az ugyanazon sértett sérelmére, azonos alkalommal elkövetett több fajtalankodás.
Folytatólagosan elkövetett természet elleni fajtalanság, ha ugyanazon sértettel rövid időközökben több alkalommal fajtalankodik az elkövető.
Halmazatot kell megállapítani a vérfertőzés vétségével, de annak bűntetti alakzata már abszorbeálja a fajtalanságot.
2) Természet elleni erőszakos fajtalanság
200. § (1) Aki azonos nemű személyt erőszakkal, avagy az élet vagy testi épség ellen irányuló…
A bűntett jogi tárgya: a nemi szabadság, kiskorú sérelmére elkövetés esetén az ifjúság egészséges nemi fejlődése is.
Passzív alany: a tettessel azonos nemű személy, életkori megkötöttség nélkül.
Elkövetési magatartás: ugyan az, mint a szemérem elleni erőszaknál
Csak szándékosan valósítható meg a bűntett.
Elkövetők: tettes bárki lehet, de önálló közvetlen tettes csak a sértettel azonos nemű személy.
Társtettes: aki kényszert alkalmaz a fajtalanság érdekében, részes bárki lehet.
Befejezettség: ugyan az, mint a szemérem elleni erőszaknál.
Ennél a bűncselekménynél nem szükséges a magánindítvány
A minősített esetek megegyeznek a 197. és 198. §-nál elmondottakkal.
1) A megrontás
A megrontás pönalizálásával a törvény a 12-14 év közötti személyeknek kíván büntetőjogi oltalmat biztosítani. Az ilyen korú személyek már képesek az elkövetett cselekményekkel szemben védekezésre, bizonyos fokig tisztában is vannak a cselekmények mibenlétével, erkölcsi megítélésével, ám nemi cselekmények elkövetése mindenképpen káros személyiségük fejlődésére.
A törvényi tényállásban részben tipikus tettesi elkövetési cselekményeket, részben további felbujtásszerű tevékenységek szerepelnek.
A kissé kazuisztikusnak tűnő szabályozás jól elkülöníthető:
1)	az első csoportba azok a cselekmények tartoznak, amelyek arra irányulnak, hogy az elkövető végezhessen meghatározott nemi cselekményt.
a) Ennek is az első esetében a befejezett közösülés vagy fajtalankodás büntetendő:
201. § (1) Aki tizennegyedik életévét be nem töltött személlyel közösül, valamint az a tizennyolcadik életévét betöltött személy, aki tizennegyedik életévét meg nem haladott személlyel fajtalankodik, bűntettet követ el, és egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
A bűncselekmény tárgya: a serdületlen személyek egészséges nemi fejlődése.
A passzív alany: 12. életévét betöltött, de a 14. életévét be nem töltött személy. A törvény csak a felső korhatárt állapítja meg, az alsó korhatár (12.) a 210. §-ból következik.
Elkövetési magatartás: a közösülés, a nemi és a természet elleni fajtalanság.
Elkövető: bárki lehet. A részesség is elképzelhető felbujtás vagy bűnsegély formájában. Felbujtó azonban csak az lehet, aki a tettest veszi rá a bűncselekmény elkövetésére. Aki a 14. életévét be nem töltött személyt vesz rá, hogy e cselekményt mással elkövesse, a 202. § (2) bekezdésében foglaltak szerint lesz büntetendő.
A bűnsegély kapcsolódhat a tettes cselekményéhez és a passzív alany tevékenységéhez egyaránt. A bűnsegély megállapíthatóságának a lényege, hogy ez által váljék könnyebbé a tettes számára a bűncselekmény megvalósítása.
A bűncselekmény csak szándékosan követhető el, de a tettesnek ismernie kell a passzív alany életkorát is.
b) A második esetben a büntethetőség körét tágította a jogalkotó a 201. § (2) bekezdésének a megalkotásával, amikor az eredménytelen felbujtás esetét rendeli büntetni:
“Az a tizennyolcadik életévét betöltött személy, aki tizennegyedik életévét be nem töltött személyt arra törekszik rábírni, hogy vele közösüljön vagy fajtalankodjék, bűntettet követ el és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.”
E bűncselekmény sui generis lényegét az adja, hogy itt önmagában az előkészületnek minősülő “törekvés” befejezett bűntettként van szabályozva.
c) Az a) és b) pont alatti bűncselekmények minősítő körülményei, ha a sértett
•	az elkövető hozzátartozója, vagy
•	az elkövető nevelése, felügyelete, gondozása, gyógykezelése alatt áll.
2)	A második csoportba azon cselekmények tartoznak, melyek más számára kívánják a meghatározott nemi cselekményt lehetőségét megteremteni.
202. § (1) Aki tizennegyedik életévét be nem töltött személyt arra bír rá, hogy mással közösüljön…
A bűncselekmény tárgya mindkét esetben az egészséges nemi fejlődés.
Általános érvényű rendelkezése büntetőjogunknak, hogy felbujtás miatt csak akkor kerülhet sor büntetőjogi felelősségre vonásra, ha a cselekmény egy büntethető tettes cselekményéhez kapcsolódik; ezért volt szükség e tényállás megalkotására.
A (2) bekezdés önmagában előkészületi cselekményt szabályoz, mivel az eredménytelen felbujtást jelent a “törekszik rábírni” megfogalmazás miatt.
Az (1) bekezdés elkövetési magatartása a rábírás, azaz eredményes tevékenység. Ez akkor tekinthető megvalósultnak, ha a törvényi tényállásban körülírt cselekményeket (mással közösül vagy fajtalankodik) a passzív alany elköveti, vagy legalább megkísérli azok elkövetését.
A (2) bekezdés elkövetési magatartása a “rábírni törekvés” eredménytelen cselekményt jelent. Irreleváns, hogy a rábíró tevékenység következtében kialakul-e a passzív alanyban az elhatározás a cselekmény(ek) véghezvitelére és az bármely okból elmarad, vagy eleve nem volt rá hajlandó a sértett.
Mindkét magatartás vonatkozásában csak a 12. életévét betöltött, de a 14. életévét be nem töltött személy lehet a passzív alany, nemre való tekintet nélkül.
Az elkövető rábírási vagy rábírni törekvési tevékenységének iránya:
•	mással közösülésre, vagy
•	mással fajtalankodásra.
Elkövető: 	- a rábíró (azaz az eredményes felbujtás) tekintetében bárki lehet,
	- a rábírni törekvés esetén azonban kizárólag a 18. életévét betöltött személy.
A cselekmény felbujtásszerű jellegéből adódóan csak szándékosan, célra irányzottan követhető el.
Ha az elkövető arra bírja rá, illetőleg arra törekszik rábírni a kiskorút, hogy állattal fajtalankodjék vagy önkielégítést végezzen, nem a 202. § szerinti megrontásért, hanem a 195. § alapján kiskorú veszélyeztetéséért büntethető, hiszen a “mással” élő emberi személyt jelent.
E tényállás minősített esetei megegyeznek a 201. § minősített eseteivel (az elkövető hozzátartozó vagy a sértett az elkövető nevelése, felügyelete, gondozása, gyógykezelése alatt áll).
A megrontást az elkövető életkora szerint is csoportosíthatjuk:

az elkövető életkorától függetlenül valósít meg bűncselekményt, ha 12-14 közötti sértett	a 18. életévét már betöltött elkövető valósít meg bűncselekményt, ha 12-14 közötti sértett	
- vele közösül – 201. § (1) I. ford.	- vele fajtalankodik – 201. § (1) II. ford.	
- arra bírja rá, hogy mással közösüljön vagy fajtalankodjék – 202. (1) I. ford.	- arra törekszik rábírni, hogy vele vagy mással közösüljön vagy fajtalankodjék – 201. § (2) II. ford. és 202. § (2) II. ford.	
Minősítő körülmény egységesen: az elkövető hozzátartozó vagy a sértett az elkövető nevelése, felügyelete, gondozása, gyógykezelése alatt áll	

3) Az életkor jelentősége a nemi erkölcs elleni bűncselekményeknél
A nemi erkölcs elleni bűncselekmények körében a jogalkotó a 12., a 14. és a 18. életévnek tulajdonít jelentőséget.
A 12. életév betöltésének a jelentősége:
Az erőszakos közösülésnek, a szemérem elleni erőszaknak és a természet elleni erőszakos fajtalanságnak egyaránt minősített esete, ha a sértett a 12. életévét még nem töltötte be. Ehhez kapcsolódik a 16) tételnél említett 210. §, amely e három bűncselekmény esetén a 12. életévét be nem töltött személyt védekezésre képtelennek tekinti (a törvényi ellentmondásra ld. az ott leírtakat).
Ugyan ezen bűncselekmények szuper minősített esete, ha a 12. életévét be nem töltött személy az elkövető nevelése, felügyelete, gondozása vagy gyógykezelése alatt áll, továbbá ha ilyen korúval több elkövető egymás cselekményéről tudva azonos alkalommal fejti ki a tényállásszerű cselekményt.

A megrontás valamennyi tényállása esetén a sértett kizárólag a 12. életévét betöltött, de a 14. életévét be nem töltött személy lehet.
A 14. életév betöltésének a jelentősége:
A 14. életév betöltéséig (12 év felett) a megrontás valamelyik tényállása állapítható meg.
A természet elleni fajtalanság sértettje csak az elkövetővel azonos nemű 14. életévét betöltött, de a 18. életévét be nem töltött személy lehet.
A 18. életév betöltésének a jelentősége:
A vérfertőzés esetén a törvény büntethetőséget kizáró okként szabályozza, ha a leszármazó a felmenőjével történt közösülés vagy fajtalanság elkövetésekor még nem töltötte be a 18. életévét.
Az üzletszerű kéjelgés elősegítésének minősített esete, ha a bordélyházban 18. életévét be nem töltött személy folytat üzletszerű kéjelgést.
A kerítés minősített esete, ha az elkövető haszonszerzés céljából 18. életévét be nem töltött személyt másnak közösülésre vagy fajtalanságra másnak megszerez.

19) A prostitúciós bűncselekmények. A szeméremsértés és a tiltott pornográf felvétel készítése.
1) Üzletszerű kéjelgés elősegítése
205. § (1) Aki épületet vagy egyéb helyet üzletszerű kéjelgés céljára másnak a rendelkezésére bocsát, 

A bűncselekmény jogi tárgy: a nemi erkölcs és a nemi kapcsolatok társadalmi rendje.
A tényállás olyan magatartásokat szabályoz önálló bűncselekményként, melyek az üzletszerű kéjelgéshez kapcsolódó bűnsegélyként vagy felbujtásként lennének értékelhetők.
Az elkövetési magatartás háromféle:
1)	az (1) bekezdés esetén épületet vagy egyéb hely üzletszerű kéjelgés céljára másnak a rendelkezésére bocsátása. Ez a magatartás fogalmilag ugyan az üzletszerű kéjelgéshez nyújtott bűnsegély tipikus, de egyben ennek sui generis bűncselekménnyé nyilvánítása.
Épület vagy egyéb hely alatt a lakáson túl minden olyan helyiség értendő, amely alkalmas a nemi érintkezés véghezvitelére, a rendelkezésre bocsátásnak nem feltétele a helyiség feletti rendelkezési jog megléte.
A rendelkezésre bocsátás a nemi cselekmény elkövetésének a lehetőségét megteremtő magatartás. Ez lehet bérbeadás is, feltéve, hogy az elkövető tudja, hogy a bérlő ilyen tevékenységet folytat.
A rendelkezésre bocsátás más részére történik, azaz ha valaki a saját lakásán folytat üzletszerű kéjelgést, e bűncselekményért nem felel.
2)	a (2) bekezdés szerinti elkövetési magatartás bordélyház fenntartása, vezetése, vagy annak működéséhez anyagi eszközök szolgáltatása.
Bordélyháznak minősül az a vállalkozás, melynek keretében a vállalkozó által fizetett prostituáltak anyagi ellenszolgáltatásért bárkinek a rendelkezésére állnak szexuális vágyaik kielégítésére.
3)  a (4) bekezdés lényegében az üzletszerű kéjelgésre felbujtással azonos, de egyúttal annak sui generis bűncselekményi változata.
Az elkövetőnek mást kell rábírni, aki lehet férfi vagy nő is. A rábírásnak az üzletszerű kéjelgés, vagyis az üzletszerű közösülés vagy fajtalanság folytatására kell irányulnia. Ezért az alkalomszerű, de ellenszolgáltatás fejében véghezvitt nemi cselekmény nem alapozza meg e bűncselekményt.
A bűncselekmény csak szándékosan követhető el.
A bűncselekmény tettese bárki lehet.
Az (1) bekezdés szerinti alakzat immateriális bűncselekmény, azaz az épület vagy egyéb helyiség biztosításával a bűncselekmény befejezett. Hasonlóképpen a (2) bekezdés szerinti elkövetési magatartás kifejtésével befejezett a bűncselekmény.
A (4) bekezdés szerinti rábírásos alakzat befejezetté válik, ha a rábírt személy megkezdi, illetve elköveti az üzletszerű kéjelgést. Ha a rábírás eredménytelen marad: kísérlet állapítható meg.

Az (1) bekezdésben körülírt magatartás természetes egység akkor is, ha az elkövető egy alkalommal több üzletszerű kéjelgést folytató személynek, vagy több alkalommal ugyanannak vagy több ilyen személynek állandó jelleggel bocsátja rendelkezésre az épületet üzletszerű kéjelgés céljára; nem kerülhet sor tehát folytatólagosság vagy többrendbeli bűncselekmény megállapítására. A személyek száma és az esetek gyakorisága csak a büntetés kiszabásánál figyelembe vehető tényezők.
A (2) bekezdés szerinti bordélyház fenntartása, vezetése, annak működéséhez anyagi eszközök szolgáltatása bűncselekményi egység függetlenül a bordélyház működési idejétől és a prostituáltak számától.
A (4) bekezdés esetén a rábírt személyek száma határozza meg a büntetőjogi értékelést (annyi rendbeli, ahány személyt rábírt az üzletszerű kéjelgésre).
Ha 14 és 18 év közötti személyt vesz rá az elkövető az üzletszerű kéjelgésre, úgy nem e bűntett, hanem a 195. § szerinti kiskorú veszélyeztetése állapítható meg.
Ha 14 év alatti személyt vesz rá az elkövető üzletszerű kéjelgésre: a 202. § (1) bekezdése szerinti megrontásért felel.

Minősített eset a (2) bekezdés esetén, ha
a) a bordélyházban tizennyolcadik életévét be nem töltött személy folytat üzletszerű kéjelgést,
b) az üzletszerű kéjelgés elősegítését bűnszervezet tagjaként követik el (137. § 8. pont)

Az üzletszerű kéjelgés fogalmát a 210/A. § (1) bekezdése határozza meg:
“,Üzletszerű kéjelgést folytat az, aki rendszeres haszonszerzésre törekedve közösül vagy fajtalankodik.”

2) Kitartottság
206. § Aki üzletszerű kéjelgést folytató személlyel egészben vagy részben kitartatja magát, bűntettet …
A bűncselekmény elnevezésében szereplő “kitartás” kifejezésnek – az eltartástól eltérően – negatív erkölcsi értékelést kifejező kicsengése van. A szó elárulja, hogy alapja szexuális kapcsolat, amely – bár jogilag nem tiltott- erkölcsileg elítélendő.
A kitartó és a kitartott között nem szexuális kapcsolat áll fenn, hanem vagyoni jellegű viszony. A kitartott anyagi igényeit a kitartó prostitúcióból szerzett jövedelme biztosítja. A jogalkotó az ilyen anyagi juttatás elfogadását nyilvánítja bűncselekménnyé.
A bűncselekmény tárgya: a nemi kapcsolatok társadalmilag elfogadott rendje.
Az elkövetési magatartás: a “kitart” szóval van meghatározva, ami anyagi juttatás elfogadását jelenti, ami az elkövető megélhetési forrásának tekinthető.
Nem feltétel, hogy a kitartott csupán e forrásból szerezzen magának anyagi javakat, elég az is, ha pl. az így kapott vagyoni előny magasabb életszínvonalat biztosít a számára, tehát az is lehet, hogy van rendes munkaviszonya a tettesnek.
Feltétele a bűncselekmény megvalósulásának, hogy az elkövető a juttatásokat üzletszerű kéjelgést folytató személytől fogadja el, ahol
•	nem feltétel, hogy a kitartást az üzletszerű kéjelgő a kéjelgésből szerzett jövedelméből nyújtsa,
•	nem feltétel, hogy az üzletszerű kéjelgést folytatót e tevékenysége miatt elítéljék.

A bűncselekmény tettese bárki lehet, kivéve, aki a törvénynél fogva jogosult arra, hogy őt az üzletszerű kéjelgést folytató személy eltartsa.

A bűncselekményt csak szándékosan lehet elkövetni; fontos, hogy az elkövető legyen tisztában azzal, hogy aki kitartja, az üzletszerű kéjelgést folytat.
3) Kerítés
Általános erkölcsi norma szerint a nemi élet nem lehet kereskedelmi tevékenység tárgya, így közvetítés tárgya sem. A prostitúció egyik elősegítője a kívülállók támogatása, közvetítése.
207. § (1) Aki haszonszerzés céljából valakit közösülésre vagy fajtalanságra másnak megszerez, bűntettet követ…

A kerítés nem csak üzletszerű kéjelgéshez kapcsolódhat.
A bűncselekmény jogi tárgya a nemi kapcsolatok társadalmilag elfogadott rendje.
Az elkövetési magatartás: valakinek más részére történő megszerzése meghatározott célra, ahol megszerzés alatt a közvetítés értendő. Nem megszerzés tehát a mások nemi érintkezésének feltételeinek a megteremtése, vagy a felek találkozásához való alkalomnyújtás. Megszerzés alatt tehát azt értjük, hogy az elkövető valakit olyan személy részére szerez meg, akivel annak a nemi cselekményre vonatkozólag megállapodása nincsen, és közösülésre vagy fajtalanságra közvetlenül hozzáférhetővé tesz.
Kizárt a megszerzés, ha a felek a nemi érintkezésben már megállapodtak.

Befejezett a kerítés a nemi cselekményekkel, tehát ha az megtörténik, amire valakit megszereznek.
A megszerezni törekvés önmagában csak kísérletnek minősíthető.

A bűncselekmény tettese bárki lehet. Társtettesség akkor képzelhető el, ha többen beszélnek rá valakit a nemi cselekményekre egymás tevékenységéről tudva, azok hatását kölcsönösen erősítve.

A bűncselekmény csak szándékosan követhető el, ami mellett a jogalkotó célzatot is értékel. A haszonszerzési célzatnál közömbös, hogy az elkövető az előnyt ténylegesen megkapta-e vagy sem, vagy azt a megszerzés előtt vagy után kapta-e. Az sem szükséges, hogy a saját haszna érdekében kövesse el a cselekményt.

Minősített esetek:
•	üzletszerű elkövetés (137. § 9. pont)
•	a sértett az elkövető hozzátartozója, avagy nevelése, felügyelete vagy gondozása alatt álló, illetőleg tizennyolcadik életévét be nem töltött személy; ennek a viszonynak az elkövetés időpontjában kell fennállnia
•	megtévesztéssel, erőszakkal avagy az élet vagy testi épség ellen irányuló közvetlen fenyegetéssel követik el a cselekményt; ezen eseteket nehéz elhatárolni a társtettességben elkövetett erőszakos közösüléstől, szemérem elleni erőszaktól és a természet elleni erőszakos fajtalanságtól. Támpontot nyújthat, ha az erőszak vagy fenyegetés csak azt szolgálja, hogy a sértett más részére váljék hozzáférhetővé, de az elkövető a nemi cselekmények véghezvitelét már nem segíti elő
•	bűnszervezet tagjaként való elkövetés (137. § 8. pont)
Halmazat
Az üzletszerű kéjelgésre rábírás és a kerítés között csak látszólagos alaki halmazat jöhet létre, mivel mindegyik bűncselekmény azonos jogi tárgyat sért. Ilyenkor a cselekmény minősítése dönti el, melyik tényállás teszi lehetővé súlyosabb tényállás alkalmazását.
Az üzletszerű kéjelgés elősegítése és a kerítés viszont anyagi halmazatban állnak egymással, mivel eltérő magatartásokkal valósulnak meg.
A bűncselekmény előkészülete is büntetendő a (4) bekezdés szerint, ha az üzletszerű kerítés elkövetésében állapodnak meg.

4) Szeméremsértés
208. § Aki magát nemi vágyának kielégítése végett más előtt szeméremsértő módon mutogatja, vétséget…
A bűncselekmény jogi tárgya: a közszemérem, illetőleg a társadalom nemi erkölcse.
Az elkövetési magatartás: az elkövető szeméremsértő magamutogatása. Ez lényegében az exhibicionista cselekmény lényegi kifejeződése, melynek során valaki lemeztelenített nemi szervét más előtt szándékosan mutogatja és feltűnően látni engedi. Az adott magatartás szeméremsértő jellegének a megítélésénél a társadalom általános erkölcsi érzülete és az elkövetés konkrét körülményei irányadóak.
A sértett bárki lehet, elég egy embernek is észlelnie a cselekményt. Ez a bűncselekmény valósul meg akkor is, ha az elkövető az alvó sértett előtt önkielégítést végez, de a más által történő észlelés lehetősége objektíve fennáll.
A bűncselekmény szándékos, amihez célzat is szükséges, nevezetesen a “nemi vágyának kielégítése végett” mutogatás. Lényeges, hogy a nemi vágy kielégítése a nemi szerv mutogatásától következik be és nem másik nemi cselekmény előzménye.
Elkövető bárki lehet, de a cselekmény jellegéből adódóan gyakorlatilag csak a férfiak jönnek számításba.
Befejezett a bűncselekmény az önmutogatás más előtti célzatos megvalósításával.
A “mutogatja” kifejezésből az következik, hogy az ilyen cselekmény rendszerint ismétlődő jellegű. A bírói gyakorlat szerint azonban egy célzatos magamutogatás is tényállásszerű.

A nemi szerv többszöri mutogatása azonos alkalommal természetes egység. Folytatólagosság állapítható meg, ha az elkövető szeméremsértő cselekményt más személy előtt, több alkalommal, rövid időközökben, egységes akaratelhatározásból fakadóan valósítja meg. A folytatólagosság törvényi feltételeinek hiányában halmazat létesül.
5) Tiltott pornográf felvétel készítése
195/A. § (1) Aki kiskorú személyről video-, film-, fénykép- vagy más módon előállított pornográf …

A bűncselekménynek 3 alapesete van:
1)	pornográf felvétel készítése;
2)	annak forgalomba hozatala;
3)	ezzel való kereskedés.

Passzív alany a 18 éven aluli kiskorú.
Elkövetési tárgy: pornográf felvétel, melyet a (4) bekezdés értelmez. Eszerint az ilyen rajz vagy festmény készítése nem valósít meg bűncselekményt. Az elhatárolás szempontjából lényeges, hogy az emberi test művészi, tudományos, ismeretterjesztő ábrázolása nem pornográf.
Készítés: tágan értelmezendő fogalom; előhívás, operatőr, rendező stb. is elkövetője lehet. 
Forgalomba hozatal: akár ingyenes terjesztés, akár ellenérték fejében történő árusítás.
Kereskedés: felöleli a haszonszerzésen felül a kiegészítő tevékenységeket is. (pl. csomagolás)
Pornográf műsorban szerepeltetés: a kiskorú olyan befolyásolása, amelynek eredményeként kényszer nélkül vesz rést a műsorban, vállalja a fellépést.
Anyagi eszközök szolgáltatása: tipikusan bűnsegédi magatartás, melyet a törvény sui generis bűncselekményként szabályoz.

Kísérlet: fogalmilag nem tekinthető kizártnak.
Elkövető: a kiskorún kívül bárki lehet. A kiskorú akkor sem követi el, ha maga terjeszti.
A kiskorú törvényes képviselőjének hozzájárulása: nem zárja ki a jogellenességet, sőt maga is elkövetőként felelősségre vonható.
A tettesi cselekményhez bűnsegély is járulhat, de a bűnsegédi magatartás nem lehet anyagi eszközök szolgáltatása.
Egység: több pornográf felvétel készítése.
Halmazat: több kiskorúról készítenek felvételt. Más nemi erkölcs elleni bűncselekménnyel is halmazatban állhat pl. a kiskorú veszélyeztetésével.

1)	Embercsempészés
218. § (1) Aki tiltott határátlépéshez (217. §) vagyoni haszonszerzés végett segítséget nyújt, bűntettet követ… 

1) A bűncselekmény jogi tárgya a határrendészet zavartalan működése.
2) Az elkövetési cselekmény a segítségnyújtás.
Segítségnyújtásként értékelendő minden olyan magatartás, amely egyébként bűnsegély megállapítását eredményezhetné.
Az embercsempészés bűncselekményét a törvényhozó 2 alapesetben szabályozza: az (1) bekezdésben értékeli azt a segítségnyújtást, amelyet az elkövető a 217. §-ban meghatározott tiltott határátlépéshez nyújt, a (2) bekezdésben pedig az olyan segítségnyújtást rendeli büntetni, amelyet az elkövető bűncselekménynek nem minősülő – mert nem fegyveres – határátlépéshez nyújt.
A bűncselekmény a magatartás tanúsításával, a segítségnyújtással befejezetté válik. 
A törvényhozó minkét alapesetben az elkövető céljaként értékeli a haszonszerzést. 
Az elkövetés módját értékeli a törvényhozó a következőkkel: vagyoni haszonszerzés végett, szervezet tagjaként, megbízásából. Ezeknek a feltételeknek a hiánya esetében a segítségnyújtást nem az itt tárgyalt § alapján, hanem a 217. § alapján, a tiltott határátlépéshez nyújtott bűnsegélyként lehet értékelni. 

3) A bűncselekmény alanya bárki lehet; nincs akadálya a társtettesség megállapításának sem, ha többen, egymás tevékenységéről tudva és egymás tevékenységét kiegészítve nyújtanak a tárgyalt módon segítséget másnak a határ átlépéséhez.
4)A bűncselekményt csak szándékosan lehet elkövetni.
5) Súlyosabban büntetendő az elkövető, ha a cselekményt bűnszervezet tagjaként vagy megbízásából követi el.
6) A törvényhozó büntetni rendeli az eddig felsorolt esetek mindegyikében az előkészületet is, és lehetővé teszi az elkövetővel szemben mellékbüntetésként kitiltás alkalmazását is.

20.	Államtitoksértés és a szolgálati titok megsértése
Az államtitoksértés és a szolgálati titok megszerzése a Btk. XV. fejezete “Az államigazgatás, az igazságszolgáltatás és a közélet tisztasága elleni  bűncselekmények”, ezen belül a III. Cím “Az államtitok és a szolgálati titok megszerzése körében nyert szabályozást.
Államtitoksértés
221. § (1) Aki…

Szolgálati titoksértés
222. § (1) Aki…
22.	A hivatali bűncselekmények
A hivatali bűncselekmények a Btk. XV. fejezete “Az államigazgatás, az igazságszolgáltatás és a közélet tisztasága”, ezen belül is az IV. cím “A hivatali bűncselekmények” körében nyert elhelyezést.
A hivatali bűncselekmények körébe tartozó fontosabb törvényi tényállások a következők:
•	Hivatali visszaélés
•	A bántalmazás hivatalos eljárásban
•	Kényszervallatás
•	Jogellenes fogvatartás.
A hivatalos személy fogalmát a Btk. az értelmező rendelkezések körében határozza meg:
137. § 1. hivatalos személy:…

1) Hivatali visszaélés
A hivatali bűncselekmények legáltalánosabb törvényi tényállását fogalmazta meg a törvényhozó a 225. §-ban:
225. § Az a hivatalos személy, aki azért, hogy jogtalan hátrányt okozzon vagy jogtalan előnyt szerezzen, hivatali kötelességét megszegi, hatáskörét túllépi, vagy hivatali helyzetével egyébként visszaél, bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
1) A bűncselekmény jogi tárgya a hivatali apparátusba vetett bizalom; a bűncselekmény elkövetése emellett konkrétan zavarja a hivatali szerv szabályszerű működését.
2) A törvényhozó 3 elkövetési magatartást értékel: a hivatali kötelesség megszegését, a hatáskör túllépését és a hivatali helyzettel való egyéb visszaélést.
A hivatali kötelesség jogszabályon, vagy jogszabályokra tekintettel kiadott utasításon alapul; tartalmát tekintve meghatározott magatartás tanúsításának a követelményét jelenti.
Kötelességszegésnek minősíthető minden olyan magatartás, amely ellentétben áll azzal a magatartással, amelynek tanúsítását a jogszabály vagy egyéb rendelkezés az elkövető számára előírta. Ez megnyilvánulhat aktív és passzív magatartással egyaránt.
A hivatali hatáskör túllépése az olyan ügyekbe való beavatkozást jelentik, amelyek nem tartoznak az adott hivatalos személy hatáskörébe.
A hivatali helyzettel való egyéb visszaélés alatt olyan magatartást értünk, amely nem értékelhető ugyan a hatáskör túllépéseként, viszont a helyzetből adódó lehetőségek társadalmilag helyteleníthető, rosszallható kihasználásaként fogható fel.
A hivatali visszaélés mindhárom magatartás vonatkozásában befejeződik ezeknek a magatartásoknak a tanúsításával.
3) A bűncselekmény alanya csak hivatalos személy lehet; a társtettesség fogalmilag kizárt, mivel nem hivatalos személy tényállási elemet nem valósíthat meg.
4) A bűncselekmény célzatos, csak egyenes szándékkal valósítható meg; a gondatlan elkövetés így fogalmilag kizárt.
A szándékosság megállapításának feltétele, hogy a hivatalos személy legyen tisztában:
-	kötelességével, hatáskörével vagy a helyzetéből folyó társadalmilag helyeselhető viselkedéssel,
-	azzal, hogy a magatartása ezekkel ellenkezik.

Ezek mellett a magatartásának célja: a  hátrányokozás, ill. magának vagy másnak előnyszerzés.
A hátrány lehet anyagi, erkölcsi jellegű, érintheti az adott személy társadalmi, személyi állapotát.
5) A halmazati kérdések vonatkozásában a hivatalos személy kötelességellenes magatartását két bűncselekményként sohasem lehet értékelni; ha a hivatalos személy kötelességszegése megfelel egy másik törvényi tényállásnak is, a halmazat csak látszólagos, és a speciális rendelkezés alkalmazandó.
2) A bántalmazás hivatalos eljárásban
226. § Az a hivatalos személy, aki eljárása során mást tettleg bántalmaz, vétséget követ el, és két évig…
1) A bűncselekmény jogi tárgya a hivatali apparátusba vetett bizalom, a törvényi tényállás azonban védi az egyes személyek emberi méltóságát, a becsületét is.
2) A bűncselekmény elkövetési magatartása a tettleges bántalmazás.
A tettleges bántalmazás más testének szándékos, jogellenes és célzatos érintése, mely gyakorolható közvetlenül és közvetve is (pl. kutya ráuszításával) de mindenkor csak aktív magatartással  valósulhat meg.
Nem tartozik a tettleges bántalmazáshoz a testi sérülés, és nem vonhatóak ebbe a körbe a tettlegességben nem jelentkező megszégyenítő cselekmények sem.
3) A törvényi tényállás tartalmazza az elkövetés idejére történő utalást: a bűncselekmény csak abban az esetben valósul meg, ha az elkövető a tettleges bántalmazást az “eljárás során” eszközli.

A hivatalos személynek jogszerűen kell eljárnia, és hivatala ilyen jogszerű gyakorlása során követi el a törvényi tényállásban értékelt jogszerűtlen cselekményt.

Az a hivatalos személy, aki jogszerűtlenül helyzete magát szolgálatba, nem valósíthatja meg a hivatalos eljárásban való bántalmazást, mivel ebben az esetben az egész eljárása jogszerűtlen. Ilyen esetben már megvalósul a hivatali visszaélés, még mielőtt a tettleges bántalmazásra sor kerülne.
4) A bűncselekmény a tárgyalt magatartás tanúsításával – a más testére történő ráhatással – befejeződik, és nem szükséges semmilyen eredmény bekövetkezése, így sérülés létrejötte sem.
5) A bűncselekmény alanya csak hivatalos személy lehet.
6) A bűncselekmény csak szándékosan követhető el; a szándékosság megállapításához csak a cselekmény bántalmazó jellegével kell az elkövetőnek tisztában lennie.
A törvényi tényállás sem célzatot sem motívumot nem tartalmaz, így a bűncselekmény megvalósítása szempontjából közömbös, hogy milyen célból és indokból fakadóan történik a jogellenes bántalmazás.
7) Abban az esetben, ha a hivatali eljárásban elkövetett bántalmazás elkövetési cselekménye felel meg más hivatali bűncselekmény törvényi tényállásának a halmazat csak látszólagos, mivel a cselekmény társadalomra veszélyessége csak egy irányban jelentkezik.

A hivatali visszaéléshez képest a bántalmazás hivatalos eljárásban törvényi tényállása a speciális, ezért ez a törvényi tényállás kerül alkalmazásra és a halmazat megállapítása kizárt.
Ugyanakkor valódi halmazat forog fenn pl. abban az esetben, ha a tettleges bántalmazás testi sérülést eredményez.

3) Kényszervallatás
227. § Az a hivatalos személy, aki vallomás vagy nyilatkozat kikényszerítése céljából erőszakot, fenyegetést…, 
1) A bűncselekmény jogi tárgya a hivatali apparátusba vetett bizalom. Emellett azonban a törvényi tényállás védi az állampolgárok azon jogát is, hogy nyilatkozataikat saját akaratukból tehessük meg.
2) A bűncselekmény elkövetési magatartása az erőszak, a fenyegetés vagy más hasonló módszer alkalmazása. Tehát a vallomás vagy a nyilatkozat kikényszerítése: nem az elkövetése magatartás, hanem annak célja.
A “más hasonló módszer” minden olyan pszichés ráhatás, amely alkalmas a sértett befolyásolására, ilyen pl. a jogtalan juttatás, kedvezmények, előnyök ígér, a letartóztatott aludni, pihenni nem engedése stb.
Közös sajátossága a módszerek alkalmazásának, hogy a sértett az elkövető magatartása következtében olyan vallomást vagy nyilatkozatot tehet, amilyet az elkövető cselekménye nélkül nem tenne.
A bűncselekmény a vallomás, a nyilatkozat nélkül, pusztán az itt meghatározott eszközök alkalmazásával befejezetté válik.
3) A bűncselekmény alanya csak hivatalos személy lehet.
4) A bűncselekmény szándékos; az elkövetőnek lényegében csak azzal kell tisztában lennie, hogy az általa alkalmazott módszer nem megengedett.
A törvényhozó a vallomás vagy a nyilatkozat kikényszerítését határozza meg célzatként.
5) A kényszervallatás is kerülhet halmazati viszonyba más bűncselekményekkel.
A meg nem engedett eszközök, módszerek alkalmazása szükségszerűen egyben kötelességszegés: a hivatali visszaéléssel ily módon létrejövő halmazat csak látszólagos; ebben az esetben a kényszervallatás speciális tényállása alkalmazandó.
A kényszervallatás alaki halmazatba kerülhet a testi sértéssel. 
Abban az esetben, ha vallomás  kikényszerítése céljából valakit jogellenesen fogva tart: a kényszervallatás a jogellenes fogvatartással kerül halmazati viszonyba.

4) Jogellenes fogvatartás
228. § (1) Az a hivatalos személy, aki eljárása során mást személyi szabadságától jogellenesen…
1) A bűncselekmény közvetlen tárgya a személyes szabadság; a cselekmény közvetve sérti a hivatali szervekbe vetett bizalmat is.
2) A cselekmény elkövetési magatartása  a személyes szabadságtól való megfosztás. Ez jelenti a mozgási, a helyzetváltoztatási lehetőség hatalmi rendelkezés alapján történő, kikényszeríthető megszüntetését.
A személyes szabadságtól való megfosztásnak jogellenesnek kell lenni. Jogellenes a személyes szabadságtól való megfosztása akkor, ha annak törvényes előfeltételei hiányoznak.
A bűncselekmény az említett magatartás tanúsításával befejeződik.
3) A bűncselekmény alanya csak hivatalos személy lehet; ezen belül is csak olyan hivatalos személy követheti el a jogellenes fogvatartást, akinek hivatali hatáskörébe tartozik a személyi szabadság korlátozását megvalósító intézkedések foganatosítása a törvényi előfeltételek fennforgása esetében.
Az ilyen intézkedésre nem jogosult hivatalos személy személyes szabadságtól megfosztó cselekményét csak más bűncselekményként lehet értékelni. (pl. hivatali visszaélésként, személyi szabadság megsértéseként)
4) A törvényi tényállás megvalósulásához szándékosság szükséges. Szándékosság állapítható meg abban az esetben, ha az elkövető nemcsak cselekményének szabadságfosztó jellegével van tisztában, hanem a cselekmény törvényi előfeltételeinek a hiányával is.
5) A törvényhozó 3 minősített esetet szabályoz; ha a jogellenes fogvatartást:
•	aljas indokból vagy célból
•	a sértett sanyargatásával
•	súlyos következményt okozva követik el.
Aljasnak tekintjük a társadalom elismert erkölcsi felfogásával ellentétes motívumokat és célokat.
Sanyargatással történik a bűncselekmény elkövetése, ha az ilyen cselekményekkel általában együtt járó testi-lelki gyötrődések mértékét jelentősen meghaladó szenvedéseket idéz elő a szabadságtól való megfosztás.
23. Hivatalos – és a közfeladatot ellátó személy elleni erőszak
A hivatalos és a közfeladatot ellátó személy elleni erőszak a Btk. XV. fejezete “Az államigazgatás, az igazságszolgáltatás és a közélet tisztasága”, ezen belül is az V. cím “A hivatalos személy elleni bűncselekmények” körében nyert elhelyezést.
1)A hivatalos személy elleni erőszak
229. § (1) Aki a hivatalos személyt jogszerű eljárásában erőszakkal vagy fenyegetéssel akadályozza,…
1) A bűncselekmény jogi tárgya a  hivatalos személy eljárása, szabályszerű működése.
2) Az elkövetési magatartások tekintetében a törvény 3 tevékenységet szabályoz, ezek:
-	akadályozás
-	intézkedésre kényszerítés
-	bántalmazás.
Az akadályozás olyan tevékenység, amelynek következtében a hivatalos személy nem tudja tovább folytatni a hivatali eljárását. Az akadályozás megnyilvánulhat a mozgás, a továbbjutás, valaminek a megtétele korlátozásában; a korlátozás időtartama közömbös. Az akadályozás erőssége nem befolyásolja a bűncselekmény megállapítását, így pl. megvalósul a bűncselekmény akkor is, ha az akadályozás a hivatalos személy részéről elhárítható lett volna.
Az elkövetési magatartások közös sajátossága, hogy azok csak aktív magatartással valósíthatóak meg. Passzív magatartás, a hivatalos személy felszólítására valaminek a meg nem tétele sosem minősíthető  hivatalos személy ellni erőszaknak.
Az intézkedésre kényszerítés esetében az elkövető meghatározza a hivatalos személy aktív tevékenységét; a tevékenység következtében a hivatalos személy kénytelen valamilyen jogilag értékelt tevékenység kifejtésére is.
A bűncselekményt megvalósító harmadik magatartás a bántalmazás, amely mindig testre irányuló, tettleges cselekmény.
Az törvényi tényállás utal az elkövetés módjára is: az akadályozásnak és az intézkedésre kényszerítésnek erőszakkal vagy fenyegetéssel kell történnie.
Az erőszak különböző irányban és módon nyilvánulhat meg, legtipikusabb esete, ha a hivatalos személy irányában valósul meg. Az is előfordulhat azonban, hogy az elkövető ráhatása más személyre nehezedik, de a lényeg az, hogy az erőszak mindig személyre hasson.
A bírói gyakorlatban kialakult felfogás szerint a dologra gyakorolt erőszak is megvalósíthatja ezt a bűncselekményt, de csak akkor, ha az így gyakorolt erőszak a dologról áttevődik a hivatalos személyre.
A fenyegetés fogalmát a Btk. 138. §-a határozza meg:  fenyegetés: súlyos hátrány kilátásba helyezése, amely alkalmas arra, hogy a megfenyegetettben komoly félelmet keltsen.
A törvényt tényállás nem tartalmaz az elkövetés idejére közvetlenül utaló kifejezést; az akadályozásnak akkor kell megtörténni, amikor a hivatalos személy "jogszerű eljárásban" van.
Lényeges elem a hivatalos személy eljárásának jogszerűsége: a hivatalis kötelesség jogszerűtlen végzése nem élvezhet büntetőjogi védelmet.
Az elkövetés idejével kapcsolatos eddigi megállapítások csak az akadályozásra vonatkoznak; az intézkedésre kényszerítés tekintetében semmiféle időbeli feltétel nem állítható fel. Megvalósul tehát a hivatalos személy elleni erőszak akkor is, ha az eljáráson kívül levő (pl. lakásán pihenő) hivatalos személyt kényszerít az elkövető.
A bántalmazás vonatkozásában a cselekményt vagy a hivatalos személy hivatalos eljárása alatt, vagy azt követően kell elkövetni. Ez utóbbi esetben csak akkor minősíthető a cselekmény hivatalos személy elleni erőszaknak, ha a bántalmazás oka a hivatalos személy korábbi hivatalos eljárása volt.
3) A bűncselekmény alanya bárki lehet.
4) A bűncselekményt csak szándékosan lehet elkövetni; szándékos az elkövetés akkor, ha az elkövető tisztában van a cselekményének a jellegén túl a sértett hivatalos személyi minőségével.
5) A halmazati minősítés kérdésével kapcsolatban tekintettel arra, hogy a törvény ezzel a törvényi tényállással elsősorban nem a hivatalos személyt, hanem annak az eljárását kívánja védeni, nem kerülhet sor halmazati minősítésre abban az esetben, ha egy hivatalos személy eljárásában részt vevő több hivatalos személyt ér a támadás. Tehát nem a megtámadott hivatalos személyek száma, hanem a hivatalos eljárások száma határozza meg a bűncselekmény4ek számát.
Ha a bántalmazott hivatalos személy testi sérülést szenved, a hivatalos személy elleni erőszakkal halmazatban megállapítható az elkövető felelőssége a testi sértés éppen megvalósult alakzata miatt.
6) A hivatalos személy elleni erőszak 2 esetben büntetendő súlyosabban: ha a hivatalos személy elleni erőszakot
•	ha a csoportosan vagy felfegyverkezve követik el.
A Btk. értelmező rendelkezései szerint :
•	csoportosan követik el a bűncselekményt, ha az elkövetésben legalább három személy vesz részt,
•	felfegyverkezve pedig az, aki az ellenállás leküzdése vagy megakadályozása érdekében az élet kioltására alkalmas eszközt tart magánál.
A védendő érdekre és az elkövetés módjára figyelemmel a törvényhozó a csoportban való részvételt akkor is büntetni rendeli, ha a hivatalos személy elleni erőszakra nem kerül sor:
(4) Aki hivatalos személy elleni erőszak elkövetésére irányuló csoportban részt vesz, vétséget követ el, és két évig, a csoport szervezője és vezetője bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
Értékel a törvényhozó büntethetőséget megszüntető körülményt is, ha a csoport résztvevője,  a csoportot önként vagy a hatóság felhívására elhagyja.
2) A közfeladatot ellátó személy elleni erőszak

A hivatalos személy mellett célszerű fokozott védelmet biztosítani meghatározott munkakört betöltő, fontos közfeladatokat ellátó személyek számára is.
230. § A 229. § rendelkezései szerint büntetendő, aki az ott meghatározott cselekményt közfeladatot ellátó személy ellen követi el.
A közfeladatot ellátó személy fogalmát a Btk. értelmező rendelkezés határozza meg:
137.§ 2. közfeladatot ellátó személy:
a) a postai szolgáltató végrehajtó vagy biztonsági szolgálatot ellátó alkalmazottja,…